Réžia:
Wes AndersonScenár:
Wes AndersonKamera:
Robert D. YeomanHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Benicio Del Toro, Adrien Brody, Tilda Swinton, Léa Seydoux, Frances McDormand, Timothée Chalamet, Jeffrey Wright, Bill Murray, Lyna Khoudri, Owen Wilson (viac)VOD (3)
Obsahy(3)
Pri príležitosti smrti svojho milovaného editora Arthura Howitzera jr. narodeného v Kansase v USA sa zamestnanci novín Francúzska depeša Liberty Kansas Evening Sun,- čo sú vysokom náklade predávané americké noviny so sídlom vo francúzskom meste Ennui-sur-Blasé, zídu, aby napísali jeho nekrológ a vzdali poctu jeho práci. Prúd spomienok vykryštalizuje do prerozprávania štyroch konkrétnych príbehov s názvami: Cestopis najsexi častí samotného mesta od The Cycling Reporter; Konkrétne majstrovské dielo, o kriminálne šialenom maliarovi, jeho strážcovi a múze a dravých díleroch; Revízie Manifestu, kronika lásky a smrti na barikádach na vrchole študentskej vzbury; a Súkromná jedáleň policajného komisára, napínavý príbeh o drogách, únosoch a dobrom jedle. To všetko v mierne absurdnom a s nadsázkou prerozprávanom filmovom príbehu. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (222)
Svérázný režisér Wes Anderson znovu v akci. A opět dokazuje, čím je právě on tak výjimečný. V první řadě musím zmínit, že si nedovedu moc představit, že na jeho nový film jde někdo, kdo v životě neviděl žádný jeho snímek. Pro takového diváka to musí být velmi zvláštní podívaná. Takových bych řekl, že bude ale minimum. Naopak většinu publika budou tvořit především fanoušci tohoto originálního autora, tak jako v mém případě. A ti budou naprosto nadšeni, jelikož Anderson zase překonává sám sebe. Jeho hravý, absurdní, zábavný a vizuálně mistrovský filmový projev dosahuje maxima. Nápomocnou ruku mu znovu podávají osvědčené herecké hvězdy první velikosti, tak i pro něj nová herecká esa. A že se jich na platně spoustu objeví, třeba jen v menších rolích, je skvělé. Příběh mi sice přišel, že občas pokulhává, třeba i tím, že více nepropojuje jednotlivé tři povídky, na druhou stranu jejich žánrová různorodost je velká a přesto kvalitativně téměř stejná. Už jsem si zvykl, že u Wesových filmů nejde zcela pochopit a pojmout všechny detaily, myšlenky ani odkazy na první zhlédnutí, tudíž další projekce je nutností. Proto hodnotím, jak hodnotím a nechávám si otevřené vrátka pro plné hodnocení. ()
Komu nevoní styl Wese Andersona, tohle mu bude pěkně smrdět. To avšak doufám není případ moc lidí, protože tohle perfektní! To, jak si Wes hraje se vším, co ve filmu jako médiu jde, hraje, je neuvěřitelné. Krásně se na ten jeho perfekcionismus dívá a taky se skvěle poslouchá. Příběh pěkně trhlý jako obvykle je funkční, vtipný a milý. 3 příběh, jakožto články v časopise, jsou různorodé a až na (pro mě) poslední, vlastně bezchybné a nemohl jsem od nich odtrhnout zrak. A ten ansámbl herců, to je neuvěřitelné. Všichni hrají perfektně bláznivé role a těšíte se, až uvidíte dalšího. Což je vlastně jediná opravdová slabina filmu. Jelikož je tam tolik známých tváří, na všechny se prostě pořádně nedostane. Například Edward Norton, na kterého jsem se těšil ze všech herců nejvíc, má filmu asi minutu a dvě věty. A to je zatraceně málo. A právě proto si k některým z postav nevybudujete moc vztah. Neplatí to samozřejmě o všech, ale pár by se jich, včetně zmíněného Nortona našlo. Všechno ostatní je ale geniální, Anderson ví přesně co chce natáčet a je radost to sledovat. ()
Ani sa nedá povedať, že by toto bol film ako taký, toto bolo umelecké dielo. Pre mňa spolu so Sorrentinom je Wes Anderson majster obrazu. Užíval som si každú poviedku, každú vetu a herectvo všetkých zúčastnených protagonistov. Tilda Swinton je božská, keď hrá zvláštne postavy, podobné tej v tomto filme. Je to Anderson, ktorého možno očakávate ale napriek tomu stále dokáže prekvapiť a kvalitatívne nesklame. 7,5/10. ()
Vizuálně a stylisticky vypiplané do chladného nic podstatného neříkajícího absurdna. Frontální centrované obrázky černobílé i barevné, hrané i malované.... Určeno jiným divákům. (50%) ()
Někdo dal zanalyzovat všechny předchozí filmy Wese Andersona nějaké umělé inteligenci a tak pak vygenerovala toto. Bylo by dobré, kdyby se na příští film vrátil pravý Wes Anderson. ()
Co to proboha bylo za krávovinu?? Tahle 108 minut trvající snůška blábolů, nemající hlavu ani patu, o nějakém ději nemuvě, má fakt hodnocení 72%?? Za co?? Může to být sebevíc hvězdně obsazené ( i když Bill Murray, stějně jako Owen Wilson u mě fakt nebodují), ale to nic nemění na tom, že se na to nedá dívat a dotáhnout to do konce s vidinou, že se z toho vyklube něco smysluplného, bylo opravdu hodně náročný. A hlavně zbytečný. ()
Upozorňujem, toto je jedna zo vstupných eventualít do sveta artfilmu, divácky priaznivá a úsmevná hra s Wes-Andersonovskym štýlom. ()
Milostný dopis žurnalistice, který určitě nejednoho náctiletého diváka inspiruje natolik, že bych se nedivil, kdyby se stovky pokojíčků po celým světy rozezněly v rytmu pravidelného zvuků mačkání kláves psacích strojů. Protože tak inspirativní filmy Wese Andersona dokážou být a tak idylicky v tomhle snímku zachytil ducha jedné malé redakce někde v Kansasu. Rámcová kompozice sledující tři větší články z francouzského maloměsta tomuhle sedne jako vyšitá a vizuálně je to jako vždy naprosto slastný zážitek. Až teda na pár "handheld" záběrů v druhé (a nutno říct nejslabší) části o pár nabručených studentech, která mě bohužel celá dost minula. Taky je trochu škoda, že postava Billa Murrayho není využitá víc aktivně při spojování jednotlivých kapitol a taky by mě zajímalo jak takový průměrný kansaský čtenář této artové publikace vůbec může vypadat. Naštěstí zbylé dvě linky jsou tak geniální, že se jedná o opravdu malé výtky tomuhle velkému dílu a já jsem mega rád, že maestro W. A. je při síle a svými relativně pravidelnými dary lidstvu dokazuje, že on na svojí kreativitě slevit nehodlá. ()
V podstatě takový milostný dopis žurnalistice (především té "historičtější"), kterému ovšem nechybí Andersonovo typické vizuální zpracování a jemný, leč místy dost absurdní styl humoru. A ačkoliv Wesovu kinematografii zatím nemám nasledovanou a nemohu se tudíž považovat za jeho fanouška, tak mi Francouzská depeše sedla velice (leč jsem měl obavy, že to bude naopak) a nezdráhám ji tedy ohodnotit nadprůměrnými čísly. 70% ()
Za výtvarnou stránku, filmařinu a super obsazení musím dát 4, ale dějově mě to teda moc nechytlo. Pro Wesovy skalní fanoušky. ()
Režisér Wes Anderson natočil zase další film.Jeho předchozí snímek se mi moc nelíbil .Za to tenhle je dobře natočený,zahraný , tak jak je u režiséra známe.Nechybí ve filmu ani jeho dvorní herci Murray,Wilson a spoustu dalších skvělých herců.70% ()
Rovnou musím říct, že to není film pro každého. Bohužel vlastně nevím, co si z toho filmu mám vzít. Chvílemi jsem se ztrácel a prostě nechápu, o co tu vlastně šlo. Musím ale vypíchnout úžasnej styl vizuálu a způsob, jakým to bylo natočený. Herecké obsazení naprosto hvězdné, takže taky moc fajn. Takže za mě docela ok, ale věřím, že hodně lidí nad tím zanevře a naopak někdo v tom uvidí mnohem více, než já. ()
Ako obrázok. Wes je apologét dobra a ani z Francúzskej depeše sa nedá neodísť s pocitom, že veci sa dajú robiť lepšie. Stačí len sadnúť si, odložiť smartfón a pozorovať jeho svet. ()
No, takže když shlédnete celý film a v titulcích běží kdo všechno v jednotlivých "kapitolách" hrál, mohli byste začít koukat se znovu a zjistit, co a koho jste přehlédli či nepoznali (např. štěky W. Dafoa, L. Schreibera či E. Nortona). Je až obdivuhodné, kolik hereckých hvězd Anderson do svého filmu dostal v úplných epizodkách. Kam se hrabe Woody Allen :). Ale i jinak to stojí za druhé shlédnutí pro Andersonskou poetiku ()
70 % Tvorba Wese Andersona je pro mě audiovizuálním dokladem vítězství formy nad obsahem. Krásné barvičky, řemeslný manýrismus a nápadité zpracování, které je samo o sobě poutavé, považuji za excelentní způsob lavírování mezi artem a mainstreamem. Ze samotných povídek příběhově přísnější měřítka snesla snad jen ta první s Del Torem, Seydoux, Brodym a dalšími. Další části k divákovi už tolik nepromlouvají – dějový oblouk není navzdory snaze vsouvat jinotaje a moudra do každého druhého obrazu nikterak poutavý a koncentrace hereckých hvězd to vůbec nezachraňuje. Ani Desplatův emocí zbavený apel na nostalgii. Toto andersonovské estétství však určitě není zavrženíhodné, stále jsem se bavil víc než u Grandhotelu. Své fanoušky si to najde, já určitě líp hodnotit nemůžu. ()
80% ()
Wes Anderson opäť nesklamal - rovnako svieže, hravé, originálne kamerou aj nápadmi ako jeho Grandhotel Budapešť; oceňujem ten výrečný štýl písania, ktorý naozaj napodobňuje investigatívnu novinárčinu. A vôbec, celý film je jedna veľká homáž dobre odvedenej novinárskej práci. ()
Od Wese jsem už pár filmů viděl, to je asi hlavní problém a důvod nižšího hodnocení. Věřím, že divák, který viděl French Dispatch jako první Andersenův film, bude nadšený. Jeho vizuální rukopis je vidět už od prvního záběru a musím říct, že i mě přišel film krásný, alespoň do půlky. Rozhodl se nyní pro povídkový film a myslím, že nápad je skvělý. Jenže jako u většiny povídkových filmů, mě některé povídky bavily a jiné zklamaly a to tak, že jsem lehce usínal. Povídka s Del Torem byla super, vtipná, nápaditá, u ní jsem se bavil a v pohodě se to vyrovnalo Grandhotelu Budapešť. Jenže další dvě povídky, především ta s Frances McDormand a Chalametem, mi přišly nudné a nezachrání to ani již zmíněný Wesův rukopis. Film chce tyto povídky samozřejmě propojovat díky jednotlivým pisatelům, ale na můj vkus zbytečně. Ony fungují samostatně, nepotřebujete ve skutečnosti vědět ten hlavní "příběh". Takže jako celek to působí dost poslepovaně a jediné, co je opravdu spojuje je... světe div se, vizuál. ()
Wes Anderson zůstává svůj a mě to asi v nejbližší době bavit nepřestane, už ale přestávám mít pocit, že točí přímo pro mě a dává mi to co mi v ostatních filmech chybí. Grandhotel Budapešť pro mě byl svýho času zásadní divácká událost a věřim, že French Dispatch může mít na někoho stejnej dopad, mně už ale asi vlak ujel. Ten Wesův pohled na věc mě ale nepřestává fascinovat a dokazuje se, že není až tak podstatný, co je předmětem zájmu. Tím chci říct, že jednotlivý kapitoly a jejich pointy podle mě nemá moc smysl řešit, tohle je hlavně pocta autorskýho uchopení. A Wesovo autorský uchopení je zdá se neokoukatelný, i když je tady chvílema hnaný do krajnosti. ()
Hravá, stylová a výborně obsazená kravinka, kterou ale musím někdy vidět znovu vzhledem k tomu, o jaký jde slovní kulomet. Neboli nic pro unavenou hlavu… ()
Reklama