Réžia:
Ingmar BergmanScenár:
Ingmar BergmanKamera:
Sven NykvistHudba:
Daniel BellHrajú:
Pernilla Allwin, Bertil Guve, Börje Ahlstedt, Harriet Andersson, Mats Bergman, Gunnar Björnstrand, Allan Edwall, Stina Ekblad, Ewa Fröling, Erland Josephson (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Velkorysý tříhodinový projekt (v televizní verzi pětihodinový) realizoval Bergman ve své vlasti po několikaletém exilovém pobytu v Německu, kam se uchýlil na protest vůči skandální daňové aféře. Rozsáhlá rodinná měšťanská freska z počátku našeho století se očividně zrodila z Bergmanových autobiografických vzpomínek na dětství, i když těžil i z bohaté dětské fantazie. Ačkoli tento film zamýšlel jako poslední filmové dílo, své rozhodnutí od té doby už několikrát porušil. Přesto jej lze považovat za umělecky vrcholné dovršení jeho filmařské dráhy. Film představuje antologii Bergmanova díla, jež v souhrnu nabylo mocné pozitivní energie. Starý mistr překvapivě prosvětlil své celoživotní chmury a pohlédl na lidskou bídu a utrpení s vyrovnaností a úsměvem, který v jeho filmu umí vykouzlit šarmantní babička Ekdahlová. Nejroztodivnější lidské osudy členů Ekdahlova klanu - viděny dětskýma očima citlivého Alexandra - jsou ztlumeny, humorizovány nebo zaplašeny čarodějnými kouzly židovského starožitníka Izáka. Problémy lidské existence, které v někdejších Bergmanových filmech navozovaly tragickou tóninu nebo vedly ke skepsi či deziluzi, jsou v tomto filmu moudře odsouvány do pozadí sub specie aeternitatis. Finální rodinná oslava, kde se všichni radují ze života a z dobra zvítězivšího nad zlem, je téměř pohádkově idylická a zazní jako hymnická oslava všelidské pospolitosti a lásky. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (189)
Nevidel som to celé len prvú hodinu a tento film mi na dlho utkvel v pamäti ako etalón pseudoumeleckej sračky. Koľko tu je ľudí ochotných konštatovať, že kráľ je nahý a tento film je proste sračka, hoci na Rotten Tomatoes to má 100%? Ešte aj tí, čo majú dosť charakteru napísať, že film je o hovne dávajú 3 hviezdy. Zaujímavá a opakujúca sa štúdia o davovom správaní ľudí. ()
Jedno z nejvýznamnějších děl světové kinematografie sleduje osudy rodiny Ekdahlových. Díky postavě mladého Alexandra, který se kvůli smrti otce a neshodám se svým otčímem, dogmatických biskupem, dostává na pokraj psychické poruchy (upřímné lhaní, vulgární výrazy, stírání hranice mezi snem a realitou), se film v poslední čtvrtině mění ve fascinující podobenství o smrti a duši. ()
Ze začátku se mi film velice líbil.Prostředí mocných a bohatých rodin v honosných sídlech se mi líbí, jakož i rodiny které jsou plné ruzných vyhraněných individualit.První hodinu snad, nechápal jsem o čem film je, postupně se však začala přikrádat do vědomí ta vypravěčská atmosféra, tím jsem pochopil oč v tomto snímku jde.Nejde zde o nic a přece o hodně.Nestane se zde žádný dějový zvrat, ale přesto film baví po celou dobu.Nevím která postava se mi zamlouvala nejvíce, ani netuším která část mě nejvíce bavila, nepřinesl jsem si z tohoto filmu žádný velký dojem ani mě nedonutil celý den nad ním přemýšlet, avšak je velmi dobrým zážitkem/divadlem.Ohodnotil jsem 5-ti hvězdičkami protože teprve čekám na Bergmana kterému dám 4. ()
Nejkonformnější Bergman. ()
Svou filmovou cestu jsem po shlédnutí tohoto díla nazval před Bergmanem a po Bergmanovi. Záměrně jsem setkání s touto legendou odkládal, vnitřně jsem tušil, že půjde o nčo speciálního, ovšem že to změní můj pohled na kinematografii jako takovou a přehodnotí mé osobní žebříčky, to jsem nepředpokládal. Bergman totiž nevnímá mozkem, ale pudy. On by nedokázal vysvětlit proč udělal tuto scénu tak jak ji udělal. Nedokázal by přesně popsat co tím snad chtěl vyjádřit a jak je možné si povšimnout z jeho dokumentovaných rozhovorů, na většinu otázek, kdy má snad obhájit jeden ze svých filmů, odpovídá nechápavým, někdy lehce ironickým úsměvem. On nemusí vysvětlovat. On ví, že tak to prostě je a nehodlá řešit, zda jeho pohled někdo sdílí. Já tedy ano a nemohu s tím přestat. ()
Freska.Geniální propojení mnoha žánrů a témat. ()
Reklama