F. L. Věk
Réžia:
František FilipScenár:
Otto ZelenkaKamera:
Rudolf Stahl ml.Hudba:
Jiří SrnkaHrajú:
Radoslav Brzobohatý, Jan Pivec, Antonie Hegerlíková, Radovan Lukavský, Jana Brejchová, Dana Medřická, Karel Höger, Josef Beyvl, Zdeněk Kryzánek, Ivo Niederle, Otto Lackovič, Hynek Němec (viac)Obsahy(1)
Rok 1789. Otec Věk se rozhodl vyzkoušet Františkovu poctivost. Poslal ho nakoupit plátno a svěřil mu 200 zlatých. Předem se domluvil s kupcem, ten dokonce Františka sváděl k provizi, ale mladý Věk nezklame. Spokojený otec vrátil Františkovi plnou důvěru. Jen se zlobí, že si František předplatil Krameriovy noviny. Ten se domnívá, že získá nějaké zprávy o Thámovi. Po Praze se mu velice stýská a je rozhodnut se do Prahy vrátit, dostudovat a živit se hudbou. Otec naopak chce, aby převzal kupectví. Na obzoru je válka... Cestou za nákupy se setká s chudičkou hereckou společností a Thámem. Dozvídáme se osudu rodiny Butteauových: Když Lotty neodpovědně odešla od divadla, musel pryč i otec Butteau. Thám šel za nimi ke kočovné společnosti, oženil se s Paulou. Jsou na tom všichni bídně. Věk je všechny pohostí a zažívá i radostnou událost, neboť Paula porodí synka Václava. Při porodu se jí vrátí řeč. František se Thámovi svěřuje s úmyslem vrátit se do Prahy. Thám ho zapřísahá, aby to nedělal. Jako vlastenec víc pomůže národu, bude-li dobře pracovat jako obchodník doma. Vynucuje si na Věkovi slib, že se vrátí do Dobrušky. (Česká televize)
(viac)Recenzie (7)
Paula promluvila :-) ()
Silný - dramatický a dojemný - díl. Výborná scéna otcovy zkoušky Františkova charakteru i scéna opětovného setkání s Thámem a Paulou končící působivým Thámovým deziluzivním varováním. Sledovat společné dialogy Brzobohatého s Lukavským je díky charizma, talentu a umu obou panů herců čirá radost. ()
Setkání s Thámem a Butteauovými je sice dost velká náhoda, ale celkově jde o jeden z nejsilnějších dílů. František jako dobře situovaný venkovský kupec a dříve měšťácká rodina dře bídu s kočovným divadlem. Síla přátelství se znovu projevuje naplno. Ještě více než ve Věkově materiální výpomoci však rezonuje v Thámově promluvě, která by se dala shrnout do nadčasově moudré věty "buď rád, že máš dobré a důstojné živobytí, a muziku si nech jako koníčka". ()
Předchozí strastiplná cesta domů, dlouhé měsíce odříkání, dobrovolné pokory a smíření se s otcovou nadvládou, ještě pevněji utuží Františkův ničím a nikým nezlomený charakter. Což se projeví hned několikrát a pokaždé ve zcela jiné atmosféře, nicméně všechny tyto nastalé situace má náš student plně pod kontrolou, aniž by při tom utrpěl jeho morální kredit, svědomí či dokonce úcta k otci, matce i přátelům, kterým ze srdce rád pomůže, protože to tak svobodně cítí a dle toho jedná, stejně jako v otázce své budoucnosti, kterou chce naplnit i proti vůli zmíněných lidí. Pro československého diváka je tento díl naprostá slast, co zde předvádí trojice Pivec - Brzobohatý - Hegerlíková je skutečně nádhera, do naprosté dokonalosti dovádí tuto epizodu i krátký rozhovor s Žalmanem a osud Tháma se zchudlou rodinou Butteauových. ()
Možná můj nejoblíbenější díl tohoto seriálu. Nejenom, že František projde dost podrazáckou zkoušku svého otce, ale navíc je zde určitá myšlenka, se kterou se ztotožňuju - tedy to, že všichni chtějí do Prahe, jakožto toho velkého a hlavního města, aby pak zjistili, jaké šméčko tohle město je, a že je často ve spoustě věcí daleko horší než jakákoliv vesnice nebo menší město. A že tohle město bere iluze, naděje, sny, čistotu a (tu dobrou) naivitu. ()
Reklama