Réžia:
David OndříčekScenár:
Petr ZelenkaKamera:
Richard ŘeřichaHudba:
Jan P. MuchowHrajú:
Labina Mitevska, Jitka Schneiderová, Saša Rašilov nejml., Jiří Macháček, Ivan Trojan, Mikuláš Křen, Dana Sedláková, Hana Maciuchová, František Němec (viac)Obsahy(1)
Sedm mladých lidí prožívá v průběhu několika dní události, které radikálně ovlivní jejich budoucí život. Rozhlasový moderátor malého pražského rádia Petr se rozchází se svou dlouholetou přítelkyní Hankou. Tu chce získat pro sebe neurotický doktor Ondřej, který dívku už léta pronásleduje svou vtíravou pozorností. Ondřejova manželka Lenka si však odmítá připustit, že by otec jejích dětí mohl zradit jejich úhledný maloměšťácký život. Do osudů obou dvojic zasáhnou i křehká makedonská barmanka Vesna hledající v Čechách ztraceného otce, cynický manipulátor Robert a oddaný milovník marihuany Jakub. Kontrast k osudům osamělých mladých lidí, kteří se více či méně úspěšně pokoušejí vyznat sami v sobě, tvoří Hančini usedlí rodiče a skupinka japonských turistů toužících poznat "typickou" českou rodinu... Příběhy samotářů uprostřed davu, kteří si připadají bezmocně vláčení zlomyslným osudem uvnitř svých ekonomicky pohodlných životů, vyprávějí autoři v tragikomické poloze. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 091)
Myslel jsem si, že na tohle budu už "starej", ale přiznám se že mě Samotáři nadchli. Škoda sice, že všichni nehrají jako Trojan, Macháček a Mitevská, ale to už by nebylo normální :). Tihle tři to ale odtáhli fantasticky. Ještě že si to Ondříček s obsazením Ivana Trojana nerozmyslel ! Objevil ho pro náš film sice v jeho 36 letech, ale myslím že ho čekají ještě další velké role. Moc se na to těším. ()
"Lidi tady prostě málo hulej" - kde je Petr Zelenka, tam jsou i nezapomenutelné hlášky. Skvělá komedie plná hlášek, kde nechybí ani neuvěřitelně přesný Jiří Macháček. ()
Český Lev 1 : Herec VR - Jiří Macháček + 9 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec HR - Ivan Trojan, Herečka VR - Labina Mitevska, Kamera, Střih, Hudba, Zvuk, Scénář ()
Já myslím, že kdo viděl nepotřebuje komentář a kdo neviděl je divnej ;-) ()
V české kinematografii výjimečný počin. Zásluhou skvělé režie, precizní technické stránky věci, patřičně haluzovitého poněkud povídkového scénáře a hlavně skvělého obsazení hlášky z filmu zlidověly, a neváhal bych říct, že role Jiřího Macháčka se stala kultem. Ani ostatní herci a herečky nezůstávají ve svém umění nijak pozadu a jako jeden celek dávají divákovi darem skvělý zážitek... Doufám, že jde o něco víc než o generační záležitost té věkové skupiny, do které patřím. P.S. Nejlepší scénka rozchodu i návratu, jakou jsem kdy viděl... PS2: Film neselhává ani po víc než deseti letech od svého vzniku, a to jsem se od té doby docela změnil;) Samotáři jsou prostě jedineční - svojí podobou odtažití a chladní a přesto vtahující a plní emocí. Velmi komplexní dílo bez slabých scén, jedinečná atmosféra místy bere dech. Protože jsem v nich zase objevil něco nového, za což mohou události těch posledních deseti let, a proto, že se mi tím pádem jinak, ale tentokrát naprosto přesně trefili do nálady, dávám tichou stovku. ()
-"Co je to za pěknou muziku?" -"No přece hymna, vole!" Na film asi časem zapomenete, na některé hlášky těžko. 80% Zajímavé komentáře: Marigold, ripo, kwoky, ]V[()Rt, wito, Leníci ()
-ALE URČITĚ JE TAHLE ZEMĚ PĚKNĚ ZKURVENÁ. -NO TAK TO KAŽDOPÁDNĚ. OSTATNĚ-JAKO JAKÁKOLIV JINÁ ZEMĚ. Zábavné, ovšem zásadně nesouhlasím s tím, že se jedná o kultovní film. Na druhou stranu pokud vychovává lidi k tomu, aby si z nedostatku udělali přednost a neopakovali chyby svých rodičů (nechci pochopit minulou dobu) tak to jaksi smrdí... ()
Tak tohle bylo fakt doooost dobrýýý. :) Tedy na český film. :) Musím konstatovat, že Jiří Macháček je opravdu naprosto k sežrání, jeho pojetí role je absolutně jedinečné. Některé hlášky se staly legendami (viz citace Tosima), navíc i povedený soundtrack - k celkové dokonalosti chybí jen krůček. ()
Jeden z toho mála co u nás vzniklo v novém tisíciletí a rozhodně to stálo za to. Černá komedie o tom jak to v životě chodí a bohůžel už se něco rozjetého jen tak zastavit nedá. U autorů je hodně znát způsob vyprávění děje a to se snažili využít i v jejich další celkem úspěšném filmu Jedna ruka netleská, který je s tímto celkem dost podobný. Akorát rozdíl v obouch filmech je ten, že tento autoři dotáhli až do samého konce a očekávaný konec celkem originálně završili. Mimo to opravdu velice zajímavě překvapil Jiří Macháček, který si se ztroskotaně zhulenou postavou dokázal velmi originálně pohrát. --- Zvoní Vám mobil proč ho nevezmete? – Já přece nemám mobil ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $696,747║ ()
Umělá hmota. Je lehká, ohebná, univerzálně využitelná; vystavena žáru smrdí a kroutí se. Lepší je tenhle film nekonfrontovat se skutečností a brát ho jako soubor zelenkovských gagů, protože všelijaké ty řečičky o generačních výpovědi a kdesi cosi... Nevím, možná žiju v jiném světě. Ale Samotáři mi připadali jako kulisový konstrukt, kde je to hulení až do zblbnutí vlastně docela zábavná věc, kde jsou všichni mladí, krásní, umělohmotní. I ta samota je něco, co naši mladí a neklidní hrdinové podstupují z nudy, pouze jako další zábavný experiment ve sterilním papundeklovém světě. Vrcholem je pak Jiří Macháček, který je na první ťuknutí opravdu srandovní, ale když jsem film zkoušel znovu, začal mi jeho "vyčazený pohodář" totálně lézt krkem. A to už vůbec nemluvím o některých dialozích, které jsou tak očividně "vtipné", až mě připravují o duševní klid. To už snad ani není film, to je exhibicionismus. K životnějším patří rozhodně linie se skvěle sehraným ztroskotancem Ivana Trojana a několik dobrých a tak trochu mrazivých point (scéna s Japonci)... ()
Nejlepší česká komedie posledních desetileté. Naprosto dokonalý herci. Bez nejmenší chyby dokonalý scénář. Skvělá hudba. Skvělé hlášky, kterým nemůžu upřít status kultovní ;-). bezchybný film může natočit i jeden skoro neznámý čech jménem David Ondříček. To je moc dobře!!! ()
Ani se nechce verit, ze neco takoveho se podarilo natocit v Ceske republice - skvele hlasky, pribeh - proste film, za ktery by se nemusela stydet zadna evropska kinematografie. ()
Scénář: Olga Dabrowská, Petr Zelenka .. Tohle nemá chybu! Cool kultovní počin české kinematografie pro mladé i dospělé. Tahle země je pěkně zkurvená... Jdu si dát špeka.. :-) ()
Jedna z mála českých generačních komedií... A Petr Zelenka je geniální scénárista! ,,Co je to za město? To je Dubrovník?" :-) ()
Typ snímku, který na domácí scéně výrazně scházel. Není to sice jako celek zrovna dvakrát konzistentní, ale v jednotlivých scénách je to díky dialogům a především pak hercům nezapomenutelná podívaná. ♫ Hodnocení písničkového OST: 3/5 ()
Vyloženě jenom a pouze na "vtipnosti" a "namachrovanosti" založený film, nad kterým raději nepřemýšlet, a především ho nesledovat na druhý či vícerý pokus. V tomto případě vás možná začne štvát, možná otravovat, ale asi ne úplně nudit. I na poprvé je nutné zapomenout na realitu a pokoušet si vychutnat Macháčkův a dle mého názoru především Trojanův výkon. Kromě nich je to ale bída a trápení. Jako dějová konstrukce to alespoň akademicky sedí, nepočítáme-li za přečin příšernou figurkovitost všech "postav", což předem vylučuje jakýkoli "komplexnější" portrét. Jako dobrý a kvalitní experiment bych to bral, jako film, jak jsem již napsal, jednou a nikdy víc. (Nevím pak, proč jsem tenhle film viděl alespoň čtyřikrát.) ()
(ve 14, Gimplande) ()
Vždycky mi připadalo, že Samotáři navzdory panoramatu Hradčan tak úplně "českým" filmem nejsou, že jsou alternativním metropolitním vesmírem, kde herecké planetky obíhají kolem hudebních hvězd po podivnách drahách. Není to film ze života. Vice versa. Zaujalo mě to odtržení od života, odcizenost bizarních figurek v obludáriu pod Petřínskou rozhlednou. Vykonstruované až k rozpínavým křídlům Mattoni orla, ale působivé i pod tím umělým světlem. . ()
Samotáři režiséra Davida Ondříčka a scenáristy Petra Zelenky čerstvě slaví 20 let. Tento film je poté společně třeba s Kouřem, Koljou, Vratnými láhvemi, Hořícím keřem, Kobrami a užovkami nebo Vlastníky jedním z nejzajímavějších a nejlepších zástupců českého filmu po roce 1989. Samotáři sice rozhodně nejsou dokonalým filmem a scénář obsahuje některé vyloženě přehnané momenty (scéna s japonci sledujícími či rovnou natáčejícími si klasickou českou večeři nebo až přehnaně zpracovaná posedlost postavy Ivana Trojana postavou Jitky Schneiderové), přesto jde ale opravdu o jednoho z nejlepších zástupců českého filmu posledních 30 let. Samotáři jsou filmem o životní křižovatce. Každá z postav se najednou ocitá na skutečné křižovatce života a prožívá různé problémy: Rozchod po dlouhodobém vztahu či přílišná závislost na trávě, láska na úrovni posedlosti. Se sedmi hlavními postavami nemusíte sympatizovat (je to vlastně ve finále příliš obtížné), přesto je ale divák může snadno pochopit, protože se stejně jako on pravděpodobně jednou objeví na právě té zásadní životní křižovatce. Je také ve finále jedno jestli vás sere jednání postav, protože má tento film jednu zásadní kliku a to v bravurních hereckých výkonech. U takového Jiřího Macháčka je těžko říct jestli skutečně roli zahrál nejlíp jak mohl nebo mu k tomu značně pomohl pokyn režiséra Davida Ondříčka a většinu natáčení strávil pod vlivem, nutno ale uznat, že Jiří Macháček je v téhle roli skvělý a právem si za svůj výkon došel pro Českého lva (v době kdy se tato cena opravdu dala brát za víceméně prestižní). Ivan Trojan se poté nedrží zkrátka a Samotáři se dají brát jako jeho průlomová role, kterou si postupně vykráčel cestu k statusu jednoho z nejschopnějších českých herců současnosti. Ani zbytek castingu jako Saša Rašilov, Jitka Schneiderová či Labina Mitevska ale není vůbec marný a minimálně každý z hlavního obsazení (a většinou i někdo z vedlejších rolích jako Hana Macuichová či František Němec) dostanou možnost zazářit. Samotáři nikdy nebyli filmem, jehož příběh by byl kdovíjak silný a zajímavý. Jde skutečně jen o průlet napříč lidskými osudy, který má problém v tom, že je většina hlavních hrdinů jednoduše na úrovni lofasa. Přesto jsou Samotáři filmem nejenom zábavným ale v některých ohledech i skutečně zajímavým. Zelenkův scénář zde doprovází především povedená volba soundtracku Jana P. Muchowa a kamera Richarda Řeřichy, která by sice asi nevyhrála v soutěži vizuálně nejzajímavějších českých filmů a neumístila by se ani na takové čestné pozici, přesto ale i obrazová kompozice a některé záběry obsahují další plusové body co se týče kvalit tohoto filmu. A především když se spojí zfetovaný a nahatý Jiří Macháček a billboard Mattoni tak vznikne asi nejlepší možný product placement všech dob. Samotáři jsou sice především komedie, zároveň jsou ale dramatem. Obsahuje emočně vyhrocené momenty, které občas vyjdou i dokonce v momentech, kdybyste je nečekali (například bych jí skutečně nečekal zrovna ve scéně s japonskými turisty a přesto možná i právě proto jde v takovém hojném kolektivu o tak silný moment) a především fungují i přesto, kdybyste k hrdinům neměli kdovíjak silný vztah. Když vám totiž ve finále vychází nejlíp věčně zhulený Jiří Macháček, co dost možná zapomene (nebo už zapomněl) své vlastní jméno tak je něco špatně. A ve finále mě vlastně na Samotářích mrzí fakt, že si na konci divák může uvědomit, že se dost možná hlavní hrdinové nikam skutečně neposunuli. Minimálně takový mám já dojem ze závěrečných scén a i když mi většinou žádný vývoj u postav u filmu vadí, tak zrovna tady je ono to provedení životních osudů tak zmáknuté, že mi ve finále vlastně nevadí, že si stojím za tím, že jsou hlavní hrdinové spíše hovada a sympatizovalo se mi s nimi těžko. Přesto i tak se ale dá v Samotářích něco najít a dá se vlastně pochopit, proč hrdinové nechtějí vycouvat ze své bezpečné zóny. Většina z nás to totiž ve skutečnosti nechce. Nechceme zásadní životní změny. A i když bychom mohli dělat něco sami se sebou, tak to vlastně dělat nechceme. Hlavní hrdinové Samotářů vám tak ve finále skutečně nemusejí přijít sympatické, ve skutečnosti ale dost možná mají prvky, které máte i vy v sobě. Možná hluboce zakořeněné, ale máte. Z diváckého pohledu jde o hodně těžký konflikt, který se mi asi nedaří rozseknout a ve finále tak jen kvůli tomu hlavní hrdiny Samotářů neodsuzuji takové jací jsou. Dost možná totiž ve mně opravdu je něco z postav Ivana Trojana nebo Saši Rašilova. Samotáři jsou právem víceméně českou kultovní klasikou, která má i po letech šanci zaujmout a po svém říct o čem možná ten život je. Závěr filmu možná trochu může překvapit v podstatě nulovým vývojem hlavních hrdinů, z lidského pohledu jde ale o hodně realistické předvedení faktu, že se lidé mění jen hodně těžko. Po vizuální stránce jsou Samotáři solidní český nadprůměr, jinak jde ale nejenom o povedenou komedii ale také velmi zajímavý pokus o studii lidské duše na životní křižovatce. Samotný scénář Petra Zelenky bych možná neoznačil za veskrze geniální, přesto v sobě ale má povedeně napsané postavy a povedeně propojené životní osudy sedmi různých postav, kterým rozumíte i když je snadné je nesnášet. Skutečně jeden z nejpamětihodnějších a nejlepších zástupců českého porevolučního filmu, který nestárne tak jak by se mohlo zdát.... () (menej) (viac)