Réžia:
Jaroslav PapoušekScenár:
Jaroslav PapoušekKamera:
Jozef Ort-ŠnepHudba:
Karel MarešHrajú:
Marie Motlová, Josef Šebánek, Helena Růžičková, František Husák, Josef Kolb, Josefa Pechlátová, Petr Forman, Matěj Forman, Václav Žižka, Jiří Čutka (viac)Obsahy(1)
Pokračovanie úspešnej komédie Ecce Homo Homolka. Homolkovci sú bohatší o novú embéčku a rozhodujú sa, kam pôjdu v nedeľu. Ženy chcú na Karlštejn, muži za futbalovou ligou. Príde však list o blížiacej sa smrti otca pani Homolkovej. Rodina Homolkových sa teda vydáva na cestu sa pradeduškom. Aké je však ich prekvapenie, keď ho nenájdu v posteli. (STV)
(viac)Videá (2)
Recenzie (281)
Predikce krachu u pokračování komedií se u Homolkových nepotvrdila, tahle loď se jen tak nepotopí, na to je tahle komedie příliš dobrá. Hlavně Šebánek je mistr sarkasticky suchých hlášek. Díky Papouškovi jsem si opět prodloužil život o pár minut. Jako jeden z mála si myslím, že tenhle druhý kousek je o fous lepší jak první...i když bych kompletně vystřihnul scény s norníky... ()
Super hlášky: On je ten život pěknej, i když stojí za hovno. Co z těla vychází, to rozkoš provází. A nespočet dalších. Tuhle trilogii považuji opravdu za vrchol české ironie a satiry a zároveň dokáží velmi dobře vystihnout lidská přání a různé druhy absurdností. Po shlédnutí i 3. dílu musím uznat, že nejvíc se mi líbí tento druhý díl. Je jaksi nejvíce poetický, má něco do hloubky. Nejen vtipno-trapné vtipy, ale vtipno-trapnou atmosféru až geniální. Jako by tento díl natáčel někdo jiný. ()
Druhý film o rodině Homolkových mě už tolik nezaujal jako první díl. Možná kvůli změně prostředí, které bylo najednou více vzdušnější, a nebylo omezeno v podstatě z velké části na jeden byt. Ani rodinné hádky na mě nefungovaly stejně jako u Ecce homo Homolka. A navíc nejsem zrovna fanouškem honů na lišku. Humorný podtón vyrovnávající kritické vyznění filmu však zůstal. ()
Homolkovic rodina se zmohla a koupila svižný bourák značky Škoda, ze kterého by se dle slov pohotové sousedky „neměli posrat.“ Ta originální obyčejnost, kterou se prezentoval první díl tady dostala trochu na frak. Ani ne tak pojetím jako dvojitou dějovou linií, kdy jedna spíše evokuje pohřební nálady doplněné ráznou pohřební hudbou. Hořká komedie zhořkla, hlášek neubylo, jen ta údernost trochu ztratila svůj šmrnc. Na jednu stranu jde o lidský pohled na lidi, na stáří, hledání smyslu života v okamžiku, kdy nás život pomaličku opouští, bojem s postupujícími lety, které člověka oslabují, i když by rád dělal to co má rád. Jenže nejsou od tohohle dramata a sociální studie? Možná to druhému dílu víc ublížilo než prospělo a druhá dějová linie, čiliže cesta atypicky typické české rodiny za dědou v novém autě ztrácí na své humornosti. Opětovně se lze opřít o nezapomenutelné podání dědy Josefem Šebánkem, který opět razí pravidlo „co slovo, to perla.“ Kupříkladu legendární hláška: „To je váš auťák? No tak to ste vůl pane!“ Charaktery ostatních postav zůstávají při starém, vlastnosti jenž jim byly svěřeny v díle prvním přetrvaly. Ludva si občas dupne (když už ne na pedál škodárny) a snaží se rodinu stmelovat, Heduš vyzbrojená masařkoidními slunečními brýlemi využívá hlasových indispozic a řve na všechny světové strany, babi Homolková vzpomíná jak se topila, myslí na blaho svého táty a překypuje hrdostí na majetkové poměry jejich rodiny, která je už „pojízdná.“ Děda, kterého už jsem zmínil, ten by radši za Spartou do Teplic, podle mě stěžejní postava celé série. Závěr sám o sobě už tíhne spíš k tomu pocitovému důchodu, kdy linie pohřební zcela eliminuje linii komediální. Celkově jedna hvězdička musí dolů, neb dobře známé duševní pochody se Papouškovi na papíře neshodly s výsledným podáním. Přesto, že je to opět lidsky přesné. ()
Kdepak buranská řachanda, docela vážný film o míjení města s venkovem, mládí se stářím, rodičů s dětmi a života se smrtí. Plný humoru založeného na detailně odpozorovaných projevech malichernosti, trapnosti, čecháčkovství či pražské pýchy spojené s provinčním pohrdáním nóbl způsoby. Humorem se druhý díl od prvního prakticky nijak neliší, ovšem jeho vsazením do netragicky nasnímané smrti již ano. Veškerý smutek dané chvíle je vržen na cizí, spolek kynologů a diváka. Babka podřimuje a zbytek rodiny se cachtá v rybníce. Někdy nám to nejdůležitější uteče, naší vinou i bez ní - v obou případech jde život dál - norníci norují, ptáčkové zpívají a Homolkovic nasedají do auta. +++++ Mám pocit, že Papoušek v Hogo Fogo Homolka předvedl jednu z nejjímavějších, nejopravdovějších a venkoncem nejlepších filmových smrtí. S krásnou kamerou, střihem nové vlny, řemeslně precizní. I když se nám hudba snaží namluvit, že o nic nejde, jde o život. Český život. Mladší generace se bude cítit vznešenější se svými modernějšími koníčky, technikou, internetem a přehledem, jenž poskytuje, ale uniknou jí stejné věci. Pro úmornost některých konverzačních pasáží, slabé ****. ()
Galéria (7)
Zaujímavosti (13)
- Odlétající letadla z Ruzyně jsou Tu-124 Československých areolinií, Iljušin Il-18 maďarské společnosti MALÉV a DC-9 Swissairu. Letadlo v pozadí na ploše je Iljušin Il-62 ČSA. (Allster)
- Scéna, kdy se hajný, co neuhlídá ani tu kozu, baví s Františkem Vaněčkem, se odehrává v restauraci Na Živci nedaleko Písku. František Vaněček je skutečná postava a hrál sám sebe. Postavy v lesnických uniformách jsou z části tehdejší zaměstnanci Lesního závodu v Čížové. (hetta)
- Scény norování se odehrávají nedaleko od Písku, i zde je v roli majitelů psů několik zaměstnanců lesního závodu Čížová. (hetta)
Reklama