Kamera:
Júiči TeraoHrajú:
Akari Kitó, Nacuki Hanae, Hiro Šimono, Jošicugu Macuoka, Kacujuki Koniši, Akira Išida, Daisuke Hirakawa, Satoši Hino, Mijuki Sawaširo, Inori Minase (viac)VOD (1)
Epizódy(18)
-
En hašira, Rengoku Kjódžuró (S02E01)
-
Fukai Nemuri (S02E02)
-
Hantó nara (S02E03)
-
Budžoku (S02E04)
-
Mae e! (S02E05)
-
Akaza (S02E06)
-
Kokoro o mojase (S02E07)
-
Onbašira Uzui Tengen (S02E08)
-
Júkaku sen'njú (S02E09)
-
Nanimono? (S02E10)
-
Konja (S02E11)
-
Dohade ni Ikuze!! (S02E12)
-
Kasanaru Kioku (S02E13)
-
Henbó (S02E14)
-
Šúkecu (S02E15)
-
Džógen no oni o taošitara (S02E16)
-
Zettai Akiramenai (S02E17)
-
Nando Umarekawatte mo (S02E18)
Obsahy(1)
Příběh druhé série začíná tam, kde skončil v té první. Tandžiró s Nezuko, Inosukem a Zenitsu nastupují do na první pohled obyčejného vlaku, aby pomohli ohnivému haširovi Kjódžurovi Rengoku vyšetřit záhadu této pravidelné linky, ve které údajně mizí lidé. Dále se také naše hlavní kvarteto podívá společně s haširou zvuku Tengenem Uzuiem do v noci prosvětlené a čilé zábavní čtvrti plné krásných kurtizán, aby našli a zneškodnili zde ukrytého démona. (CarnTheNunya)
(viac)Videá (3)
Recenzie (16)
V téhle řadě oceňuji design hlavně démonů, i když si myslím, že v první byli lepší. Zároveň to úplně fantasticky vypadá. Ale nelíbí se mi ta opakovaná linka ve stylu, je tu nějaký super démon, na kterého nemáme, ale naštěstí je to i Hašira, který se s ním utká a my mu pomůžeme a budeme důležitou, i když ne nejpodstatnější součástí bitvy. Všechny ty hlasitě vyvolávané schopnosti, ovládání dýchání a nekonečné regenerace se taky po chvíli omrzí. Celkově se mi vlak líbil víc, než "vykřičená" čtvrť, ale Lord Inosuke v dragu byla "pure comedy". ()
Druhá série pokračuje ve skvěle rozjetém vlaku. Na první části bych vyzdvihl emotivní scénu, která byla skvěle zpracovaná, ovšem příběh první části byl celkově povedený. Druhá část byla také skvělá a líbilo se mi více postupné uvedení do příběhu kapitoly, ačkoliv první dvě epizody druhé části mě vcelku nemile překvapily a souboj s démonem ve druhé části se zdál chvilku možná až zbytečně dlouhý. Je také zajímavé, jak rychle si člověk díky několika epizodám najde cestu k postavám Hashirů, které jsem po první sezóně moc nemusel. Obě kapitoly mají skvělá intra, ačkoliv první sezóna měla podle mě nejlepší opening, je tu perfektní příběh, zajímavé zpracování boje a už teď se opravdu těším na další sezónu. ()
Nečekal jsem to a tato série překonala první. Postavy se vyvíjejí a už nejsou otravní uřvánci. Celá série je složena ze dvou filmů, první jsem hodnotil samostatně a druhý film jen kvalitu zvedá. Nebýt začátku a dle mě přestřeleného konce, tak jsem byl ohromen. Opravdu jsem hltal epické souboje a nestačil se divit co se děje. Konec druhého filmu už byl na mě ale moc přehnaný. Chválím zapojení Nezuko jinak než jen "krabice". Hodně se mi líbil formát rozdělení na dva filmy, protože se děj jakž takž uzavírá. Jsem zvědavý, s čím přijde třetí série. ()
Wow! Jakože fakt. Druhá série Kimecu je NEUVĚŘITELNÁ!!! Tady se vlastně tato série i dělí na dva arcy a to Mugen train arc a Entertainment district arc, kde první zmiňovaný arc je vlastně taká rekapitulace stejnoméného filmu. Ale i tak. U obou arcu jsem na to čuměl s otevřenou držkou a co deset minut si říkal: No to si děláš pr*el! Postavy se posunuli dál ve své cestě, a když se podívám na předešlou a tuto sérii tak jde vidět, že postavy ušli už fakt sakra velký kus cesty. Kdybych to měl jednoduše shrnout tak řeknu že: Jsem zamilován. A mega se těším na 3. Sérii. 10 krvelačných démonů z 10. ()
Galéria (512)
Fotka © Tokyo MX
![Kimecu no jaiba - Mugen rešša hen / Júkaku hen - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/090/166090313_07e7ab.jpg)
Zaujímavosti (1)
- Schopnosť Daki premeniť krk na predĺženú pásku vychádza z japonského folklóru yōkai nazývaného Rokurokubi. (jennyemory)
Mugen Train Arc je v seriálové podobě o něco stravitelnější nežli Mugen Train Film a je to hlavně díky přidanému prvnímu dílu a faktu, že seriál vám příběh dávkuje s týdenními odstupy mezi jednotlivými díly. Tím myslím v prvním případě to, že díky přidané epizodě, v které je nám hlouběji představen Rengoku, získává tahle postava najednou trošku větší hloubku, je v rámci děje o něco lépe prokreslená a její osud na mě tak má o chloupek větší dopad, než tomu bylo ve filmu. V druhém případě myslím to, že je všechna ta šílená uřvanost z filmu najednou díky seriálovému formátu rozmělněná a nepůsobí to až tak otravně jako v uceleném filmu. Takže je to vše najednou přijatelnější, ovšem dávat první části seriálu lepší hodnocení, než jsem dal u filmu, vzhledem k faktu, že jde od druhého dílu k převyprávění skoro v poměru 1:1, mi přijde jako nesmysl, a proto nechávám hodnocení stejné. Zkrátka ano, seriálové podání je pro mě o kousek lepší, ale jako negativum vidím, že je to jen převyprávění něčeho, co už jsem viděl, a tedy si to zákonitě nemůžu užít stejně, jako když jsem vše viděl poprvé, protože ten příběh už znám. Entertainment District Arc je zatím rozhodně nejlepší částí celého seriálu. Má to spád, takže tempo je opravdu hodně svižné. Jsou tu ty nejnádhernější a nejoslnivější souboje, jaké jsem kdy v anime viděl. Kamera je božská, střih je neskutečný, scénografie a choreografie bojových scén je též neuvěřitelná. Ufotable ví, jak udělat souboj, jak pracovat s úhly snímání, pohybem kamery a zároveň i s tempem v souboji a jak ho dynamicky využít. Takhle má vypadat slow motion a naopak takhle se dělá zrychlení záběru za pomoci střihu, aby to divákovo oko zvládlo zpracovat. Navíc umí autoři pracovat i s barvami a ví, že estetický dojem je při sledování pro diváka stejně důležitý, jako plynulý pohyb. Přeci jen většina týmu, co na Demon Slayerovi pracuje byla přítomná už u Fate/Zero a Fate/Stay night: Unlimited Blade Works a kdo tyhle seriály viděl a zažil jejich bojové scény, tak se zdejší kvalitě vlastně zase až tak nediví. Nejlepší díl byl za mě asi ten 13. Kdy kromě všeho již zmíněného jsem si neskutečně užil Tandžirův moment s Daki ve stylu „Kam jdeš? Pojď sem!“. Ovšem i další díly byly skvostné, plné nádherných a silných okamžiků, nečekaného přelévání sil mezi soupeřícími stranami a momentů, z kterých šel mráz po zádech. Byla tu i minimálně jedna chvíle, kdy se doopravdy bojíte o hlavní hrdiny. Zkrátka od 13. dílu vše neuvěřitelně graduje až k silnému a emotivnímu finále, které mě opět nezklamalo. Byl jsem spokojený, jak vše provedli a že jsem se opět dočkal onoho hlubokého momentu, kdy jsem dokázal sympatizovat i s hlavním záporákem a jeho příběh byl šokující, silný a smutný (tohle mi třeba hodně chybělo v Mugen Train arcu u Enmua). Stejně tak si mě zase získal Tandžiró a jeho empatie. Další velké pozitivum Entertainment District Arcu je větší využití Nezuko. Konečně tu už není jen jako porcelánová panenka, kterou si hlavní hrdina nosí v batůžku, nebo jen symbol neskutečné roztomilosti, či komický element. Nezuko tu má své silné scény, zachraňuje ostatním kůži ve správných okamžicích a ve své bojové podobě působí oslnivě a zlověstně, skoro jak nějaký She-Hulk. A když k tomu všemu i ten ukřičený Zenitsu většinu času spí a ve spánku předvádí jedny z nejvíc cool momentů seriálu, pak maximálnímu požitku vlastně skoro nic nebrání. Ovšem pouze skoro, protože i Entertainment District Arc má nějaké své mouchy. Ono je totiž třeba super, že první díl této části uspokojivě uzavírá část předchozí, vypořádaní se s tím, co se stalo ve vlaku a věci s tím spojené byly pro mě jako pro diváka potřeba. Ale autoři se opět nepoučili, a tak příchod Tengena na scénu příběhu je stejně divný a náhlý, jako byl v předchozí části u Rengokua. Opět chybí nějaké představení a přiblížení toho, kdo se nám to tu vlastně objevil a proč bychom ho měli obdivovat, nebo mít rádi (tohle u Mugen Trainu řeší právě přidaná první epizoda k seriálu, ale tady to zase chybí). Díky tomu Tengena poznáváme jen z drobných flashbacků, narážek v rámci příběhu a některých potitulkových scén. Naštěstí tím, že Tengen je dle mého o něco zajímavější charakter, než byl Rengoku (a tím nemyslím jen to, že má tři manželky, ale spíš jak s ostatními, včetně svých žen interaguje) to celé o trošku lépe funguje a já měl Tengena vlastně docela rád, ale trvám na tom, že by si zasloužil větší úvodní představení. Dalším, co jsem moc nepobral byly některé věci, které mnozí strašně chválili, ale já je jakožto neznalý předlohy prostě moc nechápal. Třeba co bylo tak strašně super na nasvalených myších (muscle mouse)? Já si s nimi připadal, že mi něco uniká, mnozí diváci je měli strašně rádi, ale já doteď nevím proč. Další drobná výtka je, že mi díly 8-12 přišli trochu uspěchané a zkratkovité. Měli mi vykreslit prostředí, situaci v něm, seznámit s postavami, a i když se jim nakonec tohle všechno docela povedlo, nemůžu se zbavit dojmu, že byly strašně na sílu vedené k tomu co nejrychleji tohle proletět, aby už se šlo bojovat. Každopádně tahle všechna negativa by nebyla tak strašná a celkový dojem by mi zhoršila asi jen o půl bodu, ale je tu ještě něco, co mě trošku naštvalo, a to je plot armor některých postav. SPOILER Řekněme si upřímně, že Inosuke v předposledním díle byl vážně až moc. První vrstvu jeho brnění o imunitě proti jedům, protože je kluk z hor, bych ještě pobral, ale přesouvání orgánů v těle – totální kravina! To je plot armor Fairy Tail level, možná i horší! Tahle jedna věta mě vytočila, obešel bych se bez ní, stejně jako by se finále určitě dokázalo obejít bez Inosukeho, nebo se to dalo celé udělat míň pitomě! KONEC SPOILERU. Ale dost už s negativy, Demon Slayer většinu času ukazuje, jak se má dělat poutavý šonen, kde fungují emoce, souboje, a i postavy jsou mi stále sympatičtější, jasně má své vady, ale co je nemá… Takže se těším na další díly, na to, co autoři ještě předvedou a kam to celé dokáží graficky ještě vytáhnout, protože to co předváděli tady je nesporný TOP. Teď ještě vytáhnout i ten TOP příběhový, Entertainment District Arc na to svým tempem i emocemi měl, chybělo mu jen trošku to dějově víc, nebo líp prokreslit. Mugen Train Arc – 7,5/10 a Entertainment District Arc 9/10 = celkově 8,3/10. () (menej) (viac)