Réžia:
Alan ParkerScenár:
Roger WatersKamera:
Peter BiziouHudba:
Roger WatersHrajú:
Bob Geldof, Bob Hoskins, Joanne Whalley, Kevin McKeon, Phil Davis, Roger Waters, Jenny Wright, Alex McAvoy, Nell Campbell, Eddie Tagoe, Vincent Wong (viac)Obsahy(2)
Režisér Alan Parker nakrútil hudobný film Pink Floyd: The Wall podľa scenára Rogera Watersa, speváka a basgitaristu kultovej skupiny Pink Floyd. Snímka je filmovou vizualizáciou rockovej opery z roku 1979 The Wall, ktorú skupina už predtým niekoľkokrát realizovala vo výpravnej javiskovej verzii. Hudobný námet, hrané pasáže a animované výjavy sú spojené rámcovým príbehom rockera Pinka, Watersovho autobiografického alter ega, ktorého traumy z detstva a frustrácia z úspechu doviedli k úplnej sebadeštrukcii. Počas amerického turné v hlbokých depresiách zostane zamknutý v hotelovej izbe. Vracajú sa mu spomienky na detstvo, poznačené smrťou otca - vojnového hrdinu, ale aj prehnanou materskou láskou a despotickou výchovou sadistických učiteľov. Každý negatívny zážitok sa stal len ďalšou tehlou do múru, chrániaceho Pinka pred okolitým svetom. Postupne sa tak odcudzil nielen fanúšikom, ale aj svojej nevernej manželke. Cestou po špirále depresií a excesov drogovej závislosti upadá do halucinácií, v ktorých vidí sám seba ako nacistického vodcu zástupov. Po precitnutí pred symbolickým súdnym tribunálom skladá účty z rán i previnení a musí sa podrobiť rozsudku: zbúrať múr a otvoriť sa svetu. Film bez lineárne budovaného deja a bez tradičných dialógov len prostredníctvom sugestívnych animovaných obrazov Geralda Scarfea a apokalyptickej hudby z albumu The Wall vypovedá o izolácii, šialenstve a skrytých traumách, ktoré z týraného môžu urobiť tyrana. (RTVS)
(viac)Recenzie (585)
Co k tomu dodat? Nejoblíbenější album mé nejoblíbenější skupiny ve filmové podobě, co víc si přát... ()
Moja absolútna top srdcovka! Úžasný „soundtrack“, Watersova lyrika(alebo scenár?), ktorá chytí za srdce a núti k zamysleniu, nezabudnuteľný výkon herca-amatéra Boba Geldofa, kultové animácie Geralda Scarfeho, brilantná réžia Alana Parkera-toto všetko dokopy tvorí fenomenálne dielo,ktoré je tak obsahovo bohaté, že snáď nie je možné zachytiť všetko na prvých pár pozretí. Videl som Stenu 16 krát a stále nachádzam niečo nové“all in all we are just another brick in the wall“ ()
Geniálne dielo po filmárskej aj hudobnej stránke. The Wall od Pink Floyd je fenomén, je to hudba, ktorá ma sprevádza životom a stále bude. ()
Prečo tam nedali Hey You, prečo?! Nevadí, ja HO tam dám. ()
"We don't need no education. We don't need no though control. No dark sarcasm in the classroom. Hey, Teacher, leave those kids alone! All in all you're just another brick in the wall." Povinnost pro všechny filmaře, co se pokouší něco říct obrazem a hudbou. Kde jsou ty časy, kdy se ještě takoví tvůrci neutápěli v nudě a alegoriích o "majáku a díře"? ()
"Floydi" na velkým plátně. Funguje to a hodně. Roger Waters poskytl hudbu a o zbytek se postaral Alan Parker. Waters by se sám postavil do čela, ale jelikož dostal do vínku spíše hudební vlohy, hlavní role se ujal Bob Geldof. Zřejmě poslední vrcholové LP Pink Floyd a jedno z mých nejoblíbenějších (lepší už je snad jen Wish You Were Here). Vysoká kvalita hudby je i dnes nezpochybnitelná, stejně tak filmového provedení. ()
Doufám, že budu mít někdy možnost vidět tohle v kině. 90% ()
Tak jako tak, stejně to byla jen další cihla do zdi. ()
For ME 91% ()
Pink Floyd neposlouchám a kromě jedné písně žádnou z těch, oc ve filmu zazní, neznám. Zpočátku jsem neztušil, o co ve filmu go, ale pak jsem pochopil, že je to sonda do života zpěváka? Pink Floyd. Jako malý přišel o otce a snažil se ho všude najít, ve škole ho šikanovali učitelé, jak zestárl a oženil se, tak mu zahýbala žena a poněkud se z toho zcvokl, beztak určitě proto, že bral drogy. Na koncertě, kde vypadal jako novodobý Hitler, si pak na publiku vybíjel svoje traumata. ()
Válka je špatná. Áno? A pane učiteli: ... We don't need your education, we don't need your thought control! Ale mašinerie společnosti nás semele a staneme se "...just another brick in the wall".--- Obsahově, střihově i hudebně velmi intenzivní zážitek, těžce stravitelný a strhující. Zajímavé myšlenky, výborná hudba a forma. Jen jsem měla velký problém dokoukat film až do úplného konce. ()
Pár dnů jsem nevěděl co s tím. Byla to síla, ale nevěděl jsem, jestli si chci spíš znova pustit film, nebo jenom muziku (ta je geniální sama o sobě). Teď vím, že bych si znova pustil film. Úžasný. ()
Poprvé jsem tuhle geniální věc viděl ještě coby žák ZŠ v ca pětaosmdesátém na videu u spolužáka, aniž bych přesně tušil, o čem ten film vlastně je. Jediné, co se mi vrylo do paměti byla scéna, ve které žáci zapálí školu a lynčují učitele, to se mi samozřejmě moc líbilo. Pak někdy na střední, ještě stále na VHS a bez titulků už jsem samozřejmě chápal o dost víc, vnímal a užíval si skvělou hudbu a oceňoval i velmi vyvedené animované pasáže. No a něco po dvacítce jsem ten film konečně vstřebal celý beze zbytku, silně ke mně promluvily i texty, kterým jsem konečně díky titulkům pořádně porozuměl (a které vyjadřovaly mnohé moje vlastní pocity) a film se stal jednou z mých stálic, jen v kinosálech jsem ho viděl minimálně dvacetkrát. Silný zážitek. ()
Přesto, že nejsem přímo fanoušek Pink Floydů, tuhle muziku fakt uznávám. A pořád přemýšlím, co jsem vlastně viděl. Pink Floyd: The Wall je pozoruhodné hudebně-umělecké dílo s mnoha myšlenkami a vizemi. Jakási vnitřní zpověď v obrazech, které tvoří jeden dlouhý videoklip. Hodně, hodně zajímavá záležitost, nad kterou se dá dumat ještě dlouho. ()
Tento film je surrealistické dielo s neskutočne veľkým množstvom symbolizmov, ktoré pre tých čo sú nezasvetení zostanú skryté. Ten čo je od fachu v nich nájde pravdy, ktoré obohatia zážitok s tohto filmu, zo sveta a hlavne ukáže čo sú vlastne tí pink floyd. Pre nezasvetených to bude len morbídna hlúposť ale pre NÁS zasvätených je to pamätné dielo , ktoré poukazuje na ľudskú demenciu a to všetko s hudbou od legendárnych Pink Floyd. Toto je jeden s tých mála filmov, ktoré sú podla mňa dokonalé. Nemám mu absolutne nič vitknúť. Animácia , ktorá je tam pridaná len na to aby zvýšila morbídnosť, ale zase aby nebola taká poburujúca ako v reáli je skvostná a neskutočne silná. Ide z nej strach a núti myslieť, kedže je toto dielo tak trochu muzikál hudba je hlavná ale dôležitý je aj príbeh a príbeh tu rozhodne není. je to len akoby načtrtnutá osnova a sled udalostí , ktoré boli, sú a budú sprevádzať hrdinu jeho životom. Herecké výkoni sú fantastické a réžia Alana Parkera je jednoduchá ale pôsobivá, zvolil si vlastný štýl a tým pracuje do konca- u neho je vidno záľuba v detailoch a v pozadí. Klobúk dole. Jeden z najlepších filmov aké som kedy videl. ()
Jak napsal Melies - tenhle film (a před ním vydané album) je pouštění žilou Rogera Waterse. Jako fanoušek Pink Floyd si tenhle počin užívám pokaždé - pokaždé stejně intenzivně - pravda, někde něco malinko zaskřípe, ale to jsou jen detaily, které se mi odhalují proto, že to znám skoro nazpaměť .) Ještě poznámka, kdosi tady psal, že si hlavní hrdina prošel válkou, to není pravda, Pink (Roger) ve válce ztratil otce - všechny válečné záběry (a obžaloby) pak směřují k válce obecně - nejsou to nějaké vzpomínky, nebo něco podobného. Celý film graduje ve dvou místech - v kultovní skladbě "Comfortably numb" a v "The trial". V první z nich je vlastně pointa - objekt celého příběhu - člověk, který se nechá okolím zavřít do krychličky (zdí) se dostává do stavu, kdy je sice uvnitř zranitelný a poškozený, ale navenek nedává nic znát a nijak se neprojevuje, je pevný jako skála, obalen zdí. V "the trial" si to Pink uvědomuje a sám se odsoudí k rozbití této zdi. No ale na to si beztak každý příjde sám :) Zuřivě doporučuju a jsem rád, že v ČSFD je The wall hodnocen tak vysoko - američani na IMDB tomu zřejmě nerozumí... 9/10 ()
Videoklipovitě vizionářský Parkerův režijní styl prokládaný pološílenými animacemi zprostředkovává divákovi v dokonalé symbióze s hudbou Pink Floyd hodně netradiční audiovizuální zážitek plný nanejvýš podivných výjevů. Áda Hitlerů jako rocková hvězda, škola jako továrna na dětskou paštiku, prostě takový roztodivný amfetaminový úlet. Každopádně Boba Geldofa už teď nebudu mít zafixovaného jen jako někoho, kdo "nemá rád pondělky", ale spíš jako chlápka, co dal výrazu "hladce oholen" poněkud nový rozměr:-) ()
Není co dodat - skvělé album, skvělý film. ()
Album The Wall se mi páčí o něco méně než předešlé floyďácké desky ale ve spojení s tímto filmem tvoří působivé dílo. ()
Představovat britskou rockovou legendu Pink Floyd, by bylo nošením dříví do lesa. Je to jeden z mála přeživších dinosaurů, který má díky veleúspěšnému albu The Dark Side of the Moon (Odvrácená strana měsíce) dokonce i záznam v Guinessově knize rekordů. Na začátku osmdesátých let válcovali Pink Floyd hitparády se svým dvojalbem a potažmo koncertním programem The Wall (Zeď). Na to konto spojil autor námětu a většiny hudby Roger Waters své síly s režisérem Alanem Parkerem, a vytvořili parádní film, který si vysloveně říkal o zpracování na DVD. Snímek nemá nějak jednoznačný a lineární děj, ale v podstatě sledujeme životní etudy hlavního hrdiny jménem Pink (hraje ho zpěvák Bob Geldof). Od dětství přes školní léta a dospělost, kdy se jako rocková hvězda duševně zhroutí na předávkování sexem, drogami a rock'n'rollem. Poslední čtvrtina filmu už je vlastně jen jeho blouznění, trefně ztvárněné výtvarníkem Geraldem Scarfem. Jak je na obalu uvedeno, film byl do digitální podoby převeden novou technologií, zabezpečující vyšší rozlišení obrazu než je běžné. Nevím, ale výsledek nepůsobí tak dokonale, jak bych očekával. Ostrost je celkem dobrá, ale tmavé scény jsou hůře čitelné. Hned na začátku jsou místy dokonce zjevné nečistoty (nebyl-li to umělecký záměr). Třeba se původní filmový materiál zachoval v hodně špatném stavu... Zvuk je naproti tomu supertěžký kalibr. O hudbě Pink Floyd se říká, že je tím lepší, na čím lepším zařízení ji posloucháte. V případě Zdi to platí bezezbytku. Zvuk byl zaplaťpámbu remasterován z originálních pásek, takže když si DVD pustíte, máte pocit, že hudba k obrazu na TV obrazovce vůbec nepatří. Nedá se říci, že by disk obsahoval málo libůstek, ale... jsou - což se dá pochopit - hodně orientované na film. Samotná kapela, s výjimkou Waterse, jakoby neexistovala (zasvědcení vědí proč). Na disku tedy najdeme 25minutový dokument o natáčení "The Other Side of the Wall", který už jsme mohli vidět v televizi a 45minutové retospektivní interview s hlavními tvůrci, jež se někomu asi líbit může, ale mě dost nudilo. Stejně jako Watersovo a Scarfeovo mlčení k filmu, které nazvali komantář. Zklamal mě i vystřižený úsek s písničkou "Hey You", jenž byl vlastně sestaven ze záběrů, které vidíme v jiných částech filmu. Skoro mi to připadá, jako by byl vyroben až následně, pro větší atraktivitu obsahu. Zajímá vás, jak se dělaly videoklipy před dvaceti lety? Hitovka Another Brick in the Wall 2 vám to umožní. Pak zde máme ještě galerii fotografií z natáčení a grafické návrhy, nesmí chybět ani filmová upoutávka. A na závěr nám dévédéčko nabízí průvodce po nastavení zvukové soustavy. Na spoustě stránek uživatelského rozhraní se v rohu objevuje ikona, která není normálně přístupná. Když ale stisknete čudlík "9", přehraje se vám zhruba 3sekundový zvukový klip některé ze skladeb Pink Floyd. Jinými slovy: můj soukromý kandidát na blbost roku. Film 5/5 - Dokonalý film v dokonalé kvalitě DVD 5/5 - Je toho víc než dost, ale pro gurmána dohromady celkem nuda () (menej) (viac)