Réžia:
Alan ParkerScenár:
Roger WatersKamera:
Peter BiziouHudba:
Roger WatersHrajú:
Bob Geldof, Bob Hoskins, Joanne Whalley, Kevin McKeon, Phil Davis, Roger Waters, Jenny Wright, Alex McAvoy, Nell Campbell, Eddie Tagoe, Vincent Wong (viac)Obsahy(2)
Režisér Alan Parker nakrútil hudobný film Pink Floyd: The Wall podľa scenára Rogera Watersa, speváka a basgitaristu kultovej skupiny Pink Floyd. Snímka je filmovou vizualizáciou rockovej opery z roku 1979 The Wall, ktorú skupina už predtým niekoľkokrát realizovala vo výpravnej javiskovej verzii. Hudobný námet, hrané pasáže a animované výjavy sú spojené rámcovým príbehom rockera Pinka, Watersovho autobiografického alter ega, ktorého traumy z detstva a frustrácia z úspechu doviedli k úplnej sebadeštrukcii. Počas amerického turné v hlbokých depresiách zostane zamknutý v hotelovej izbe. Vracajú sa mu spomienky na detstvo, poznačené smrťou otca - vojnového hrdinu, ale aj prehnanou materskou láskou a despotickou výchovou sadistických učiteľov. Každý negatívny zážitok sa stal len ďalšou tehlou do múru, chrániaceho Pinka pred okolitým svetom. Postupne sa tak odcudzil nielen fanúšikom, ale aj svojej nevernej manželke. Cestou po špirále depresií a excesov drogovej závislosti upadá do halucinácií, v ktorých vidí sám seba ako nacistického vodcu zástupov. Po precitnutí pred symbolickým súdnym tribunálom skladá účty z rán i previnení a musí sa podrobiť rozsudku: zbúrať múr a otvoriť sa svetu. Film bez lineárne budovaného deja a bez tradičných dialógov len prostredníctvom sugestívnych animovaných obrazov Geralda Scarfea a apokalyptickej hudby z albumu The Wall vypovedá o izolácii, šialenstve a skrytých traumách, ktoré z týraného môžu urobiť tyrana. (RTVS)
(viac)Recenzie (585)
Tenhle film zcela a upřímně miluji. ()
Co dokáže film ve spojení s úžasnými texty je až neuvěřitelné. Má v sobě ohromnou sílu, a jak říká Enšpígl, dokonale Vás to "rozmrdá".... A ke všemu ještě nepřekonatelná hudba? Ach, člověk se může dostat do stavu pravého estetického prožitku! ()
Keď som prvý raz videl tento film, tak som mu moc nerozumel... No po každom ďalšom pozretí sa môj postoj k filmu postupne menil. Teraz je 5 hviezdičiek pre mňa málo :) Asi najlepší hudobný film! ()
Nemůžete ode mne čekat nějakou kritickou recenzi,protože jsem prostě milovník Floydů.Kdyby tam běhal Bob a Bobek,tak bych to taky bral,protože je ta hudba božská.Naštěstí ,ale to jak film vypadá je minimálně zajímavé..Některé scény mají být s Watersova dětství a pod.Podle mne je to tady trochu opačně,než v jiných filmech.Tam by hudba měla číst film,reagovat na děj a pod.Tady film jede na hudbu.Pokud Floydy nemusíte,tak budete mít trochu problém,ale pokud nemáte nějak úzce vyhraněný styl,nebo vnímáte filmovou muziku víc ze široka,pak The Wall nemůžete vynechat.100% ()
Jejich muzika mi změnila život. Od nich jsem se naučil hudbu vnímat jako zvuky a ne hluky (což se začíná v posledních letech radikálně měnit a hudba jako zvuk odstupuje do ústraní). Jedna a půl hodina šíleného blaha. A asi jedinej film, kterému bych dal 5 hvězd už jen za zvukovou stopu. ()
a lidi stejně víc zajímá LMFAO. ()
Film mi doporučil kamarád s kterým jsem byl před pár dny na živém představení R. Waters THE WALL které jsem vnímal pouze po hudební a vizuální stránce nikoliv však po stránce příběhové. Snímek na mě působil hodně emočně až chvilkama depresivně a ke konci jsem si uvědomil že se možná jedná o autobiografii samotného Waterse. Film měl skvělé provedení po všech stránkách ale na můj vkus bych ho zmodernizoval jednak kvůli kameře a efektům a také proto aby měl možnost oslovit i mladší generace a poukázal na dokonalou hudbu a nádherné texty od floydů. Za titulky vzdávám hold panu Petru Putnovi ()
Jsem skalní příznivec Pink Floyd a tuhle kapelu považuji za nejlepší na světě nejen ve svém žánru ale vůbec.I když srovnávám nesrovnatelné.Nicméně filmem jsem docela zklamán.Nemá to děj nemá to v sobě téměř nic zajímavého a hlavně to nemá ani hlavu ani patu.Stokrát radši uvidím záběry z kocertu Pink Floyd,Rogera Waterse či revivalů Australian Pink Floyd nebo Brit Floyd.Případně ještě lépe je takový koncert navštívit.To je teprve maso. ()
Mne tohle dilo prijde genialni. Depresivni ano, ponure ano, ale proste podle mne je to neco, co se zapise do dejin. ()
No konečně jsem pochopil, proč se tomu říká psychedelický rock. Psycho to je, ale zážitek taky. Že trochu děsivý ... ()
Neznám lepší antiválečný, antimoderní, antikapytalisticko-totalistický film, než The Wall! Už jen fakt, že film napsal člen nejlepší hudební kapely XX. století..... Toto mistrovsky geniální dílo bych mohl sledovat od rána do věčera a furt by mě v některých okamžicích mrazilo a v jiných dojímalo! Nemám slov! ...100% ()
Geniání hudební dílo, které má svou vybornou filmovou podobu! Rozhodně doporučuji. ()
Jako tohle je jak nějaký sen. Nemůžu z toho bo je to naprosto nestandardní záležitost. Já nevím prostě, ale mě to po celou dobu sledování úplně emocionálně šokovalo a vyždímalo, brečela jsem mnohokrát. Komentuju to jako vášnivý fanoušek a oddanec Pink Floyd, nevím, jaký dojem může The Wall udělat na běžného posluchače, ne-fanouška. Ale pro mě je to nezapomenutelné a dokonalé umění, velmi nadčasové. Upravené písničky jsou super, nejvíce se mi líbí předělaná Mother. ()
Ako Floydofil môžem iba povedať že tento film je natolko grandiozny až mal na mňa velký vplyv. Dych berúce animácie, zimomriavky ktoré vyvoláva väčšina skladieb a úžasná herecký výkon Boba Geldofa to všetko patrí k tomuto filmu a len pridáva na kultovosti. Tento film je najúžasnejší muzíkal aký som videl a to všetko vdaka Rogerovi Watersovi skladatelovi piesní a jeho protivojnovemu posolstvu. HAMMERS ! ()
Zkřižená kladiva sou jejich symbolem.... ()
Geniální hudba ()
Silně depresivně zabarvený snímek s prázdným scénářem, jehož poselství mi není dodnes moc jasné. Zatímco dvojalbum skupiny mě jako třináctiletého doslova dostalo, filmu jsem už tenkrát moc nerozuměl, pokud nešlo o pasáže s krásnými animacemi a samozřejmě o hudbu, která byla dokonalá. Z filmu jsem vycítil motivy odcizení a prázdnoty, které mi postupem let stále méně zapadaly do Watersova obrazu kritiky válek, mezi nimiž ovšem vůbec nerozlišoval. Kdyby totiž tenkrát zvítězili nacisté, tak by těžko jezdil na turné po USA, která si kdysi tak pochvaloval, že je skupina absolvuje především za účelem velikého zisku, čímž na sebe Waters prozradil, že je to snob par excellence, protože byl vždy silným kritikem politiky Spojených států. Snímek později odsoudil představitel hlavní role Bob Geldof (v roli Pinka), který měl silné výhrady vůči celému procesu natáčení, kdy se děj vytvářel zčásti v průběhu realizace projektu, nehledě na to, že se mu ani nelíbil samotný výsledek. Rovněž film nezabral u odborné kritiky, i když tehdy slavil nebývale veliký komerční úspěch prodejem VHS kazet. Postupem času si z celého projektu The Wall Waters udělal svůj vlastní pomník, který do dnešních dob prožívá stejně intenzivně jako titulní postava, která v úvodu filmu tak přesvědčivě trpí následky života právě rockové hvězdy. Waters tudíž není vůbec schopný vysvětlit, na jaké straně zdi chce tedy být. Zda li na té, která jej odděluje od mas fanoušků, což jej během sedmdesátého sedmého roku vlastně inspirovalo k vytvoření celé koncepce tohoto mimořádně komerčně úspěšného dvojalba. Nebo je tím rockovým umělcem, jehož masy uznávají a z jejich podpory je tak bohatý? I přes veliké koncepční nadání tohoto baskytaristy tak můžeme dospět k závěru, že je Waters svými politickými postoji (zarytý kritik západu) úplně mimo mísu, když po celý svůj život jezdí s oblibou na veliká americká turné a postavu Pinka netrpí, ale náramně si ji užívá. Možná, že tyto jeho podivínské rozpory byly hlavním důvodem rozpadu tehdejší skupiny, která je předními kritiky označovaná za možná nejkvalitnější hudební soubor rockové historie. Dávám tři hvězdičky za hudbu, animace a jistý sentiment, kterého se vůči tomuto filmu již nikdy nezbavím. Kdyby ale film nebyl propojený s legendárním hudebním albem, jsem přesvědčený o tom, že by zapadl bez výrazného povšimnutí. ()
Psychedelický nadčasový nářez (s ještě větší psychedelickou hudbou),který je jak z jinýho světa. Nedokážu si představit,že kdokoliv,kdo se na tomto snímku podílel,si dokáže chodit po světě a žít normální život. Pink Floyd miluju,takže nevím,co mám chválit dřív. ()
Přiznávám, viděla jsem tento film až teď, kdy má skoro 40 roků.. Ale ta ilustrace a ten text.. Měla jsem pocit, jak kdybych viděla současnou realitu. ()
Kultové geniálne poetické dielo postavené vlastne len na hudbe nemenej geniálnych a legendárnych Pink Floyd s minimom dialógov a animáciách Geralda Scarfa, ďalší z elementov, ktoré dielu dodávajú punc legendárnosti a kultovosti . Vizuálne a hudobné orgie, mistr Alan Parker sa toho zhostil briliantne, takýmto spôsobom previesť emócie a pocity na filmové plátno, dokážu len tí vyvolení. Nádherná depresia, audivizuálny masaker, ktorý vás odpraví. Nielen pre fanúšikov Pink Floyd nekonečne pozerateľný "Must see" titul. Bravo!!! ()
Reklama