Obsahy(2)
Poslední dílo skandálního filmaře Piera Paola Pasoliniho je inspirováno románem markýze de Sade, přemísťuje ovšem děj do fašistické Itálie. Čtveřice vysoce postavených mužů si přiveze do paláce skupinu chlapců a dívek, kteří jim po následujících několik měsíců budou pod taktovkou čtyř prostitutek sloužit jako prostředníci k naplnění všech rozkoší - včetně těch nejzvrácenějších! Absolutní moc, kterou nad svými obětmi mají, je vede až k samé hranici únosnosti, za níž už se ztrácí veškerá lidskost a zbývá jen syrová brutalita a perverze… (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (750)
Celou dobu jsem čekal, kdy se objeví dva písaři pánů Sováka a Horníčka a vše uvedou na patřičnou míru. ()
Toto je svätý grál najväčších úchylov. Každý, kto má rád znásilňovanie, sadizmus a žranie hovien, sa určite poteší. Jeden z najhnusnejších filmov histórie. ()
Poctivá prasolinina. ()
Velice drsná ale hlavně neuvěřitelně perverzní podívaná, která by měla skrývat nějakou hlubší myšlenku. Já však v tomto sledu násilí a perverzních hrátek žádnou myšlenku nenašel, takže asi byla schovaná velice zdařile nebo zde žádná nebyla. ()
Tenhle film přesně vystihuje název článku který o něm napsal do Filmových listů 1998 Jan Jaroš: Pesimistické zvolání do světa lhostejnosti. Většinu podstatného shrnul v komentáři Petr Makaj a já se nechci opakovat, snad jen tolik: u lidí,kteří tento snímek označují za odpad nemusí jít nutně o pokrytectví nebo slabý žaludek - rozhodujícím prvkem je tu možná úzkost, kterou film vyvolává (i ve svém vlastním tvůrci, jak se Pasoliny vyjádřil krátce před smrtí), strach, že by se takové věci mohly stát i nám. (A že se podobná zvěrstva děla a dějí tam kde má jedinec nekontrolovanou moc nad druhými je bez diskuze, vzpomeňme na Abu Ghrajb!) Pasoliny se snažil tímto šokujícím způsobem především varovat, přimět diváky aby si položili otázku "zda i naše společnost nesměřuje k podobným hrůzám, jaké se odehrávají na plátně". Neboť jak praví John Doe: "Nestačí jen poklepat, lidi musíte praštit palicí, jinak si vás ani nevšimnou!" ()
NEJODPORNĚJŠÍ, NEJOPLZLEJŠÍ A NEJODPUDIVĚJŠÍ FILM CO JSEM KDY VIDĚL a jen doufám, že dlouho nic tak odpudivého už neuvidím... Těm čtyřem ODPORNÝM SLIZÁKŮM bych udělal vše to co dělali ostatním (nebo raději nikoliv), protože by to mohla být pro ně spíše odměna nežli pomsta... O Umbertu Paolu Quintavallem - JEHO FOTO se mi bude ještě dlouho zdát - byl totiž SLIŽŠÍ NEŽ-LI - TOTO... Pier Paolo Pasolini natočil opravdu SKVOSTNĚ dvě hodiny úchylností, ale i přes svoji kvalitu filmu nemůžu jinak nežli ohodnotit odpadem... Nejsem totiž uchyl jako kdokoliv z nich... - 0% ()
Zcela se ztotožňuji s Pasolinim chápajícím konzumní společnost a fašismus jako společenské zlo, použíté filmařské prostředky pro mě nejsou nijak šokující (a domnívám se, že Pasolini nikoho šokovat nechtěl - tahle maloměšťácká strategie mu byla cizí), ale filozoficky niterné, vycházející navíc z podstaty věci. ()
Jelikož jsme na gymplu četli úryvky z knihy Markýze de Sade, tak jsem přibližně tušil do čeho jdu. Myslím, že zdejší nadávky směrem k Pasolinimu jsou absolutně mimo mísu, protože tato zvěrstva se zrodila v hlavě Sadeho, Pasolini jen převedl jeho nápady na filmové plátno. Jediné, co lze Pasolinimu vytknout je jeho střídmost, protože jsem čekal více nechutností a více detailních záběrů (né, že bych po nich toužil, ale očekával jsem je). Ve filmu se hodí obdivovat především herecké výkony a slušnou hudbu, kterou zajišťuje jedna paní u klavíru. Film kulhá především v kameře, která je zaprvé moc puritánská a zadruhé příliš nehybná. Dále je to přemrštěná délka a možná by to chtělo bohatší a přímočařejší děj bez zbytečných dekadentních symbolů. Každopádně solit tomu odpad rozhodně nebudu, na to jsou tu jiní ´´odborníci´´. Já si myslím, že vše, co se odehrálo kolem Markýze de Sade i kolem tohoto filmu mělo určitý vliv na tehdejší společnost a tímto je Saló vlastně významným počinem. ()
Kdo se už někdy dříve setkal s postavou markýze de Sade (například v životopisném snímku Quills z roku 2000 jako já), tak pochopí mnohé scény, které jsou od základu plné perverze a zvrhlosti. De Sade byl člověk, jenž ventiloval své (silně perverzní) touhy do psaní, takže pokud chcete filmově zadaptovat některé z jeho děl, tak holt musíte počítat s tím, že to nebude zrovna příjemné pro zrak (i sluch). Na Pasoliniho oblibu v zobrazování nahoty a sexu jsem narazil již v jeho o rok starší Kytici z tisíce a jedné noci, v Saló ale přibylo navíc mnoho perverzních, brutálních a krvavých scén, jež mi chvílemi (hlavně v závěru) připomínaly Deodatovi Kanibaly (i když ti vznikli až pět let poté, v roce 1980). Myšlenka neomezené moci nad lidským životem je sama o sobě dost kontroverzní, a když se na ní nabalí scény, u kterých si říkáte, jestli nejste též zvrhlí, když to sledujete, tak vznikne oheň na střeše v podobě skandálního filmu. Jedni tento snímek zatracují, druzí adorují a jiní ignorují. Já patřím mezi ty, kteří chtěli ze zvědavosti vidět jeden z nejkontroverznějších filmů v dějinách kinematografie. Odpad! dát nemůžu, protože úplně špatný a zbytečný film to nebyl, ale rozhodně můžu říct, že už se k němu nikdy nevrátím. ()
Omlouvám se všem filmům, které jsem někdy nazval perverzní, úchylné, obscénní a zvrhlé, protože byly jen slabým odvarem pravé podstaty těchto slov. U kruhu hovna nedoporučuju jíst.... ()
Ech, ani napodruhé, s relativním audiovizuálním vzděláním, si to netroufnu hodnotit. Každopádně si myslím, že za tohle by Pasoliniho majzli bejsbolkou po hlavě aj v dnešní tolerantní době. ()
Tak před 15 lety by mě to možná alespoň šokovalo, ale dnes už to pro mě byla jen dobová zvrácenost, která skrz všechna ta hovna tak moc tlačí na pilu v tom, aby to v rámci tehdejší kinematografie někam posunulo hranice, že pokud to má ještě nějaká jiná poselství, tak se v těch natahovaných fekáliích naprosto utopí. Víc než polovina filmu doslova!! o hovně. Není to porno a pokud je v tom náhodou nějaké umění, pak jsem za sebe upřímně ráda, že nemám natolik maligní intelekt, abych ho v tom byla schopná nalézt a zavírat oči nad těma uchylnýma, teatrálníma dědkama a žraním hoven. Je to maximálně na poblití. ()
Původně jsem ten film nechtěla vůbec hodnotit, protože nevím, jak se k němu postavit. Má něco do sebe, ale většinou se tu střídají nechutnosti s nudou. Ty nechutnosti jsem čekala, a tudíž tušila, do čeho asi jdu, tu nudu ne. ()
*Je sex o politike?* Neexistuje nič, čo by nebolo o politike.* Keď vydajú váš najnovší film, Saló alebo 120 dní sodomy, bude verejnosť opäť pobúrená?* Myslím, že poburovať má právo každý, byť pobúreným je radosť, a tí, ktorí odmietajú byť pobúrení sú moralisti. Takzvaní moralisti.* Táto konverzácia odznela v životopisnom filme o P. P. Pasolinim, ktorý som riadením osudu videla skôr ako tento. Myslím, že to bolo len dobre, nielenže ma jeho životopis na tento film nalákal, ale myslím, že mi jeho sledovanie v mnohom uľahčil. Napriek tomu, tak ako pri Teoréme znova zostávam na vážkach. I keď viem čo chcel "básnik" povedať, nech to vyznie akokoľvek zvláštne čo sa formálnej stránky týka, čakala som horšie a miestami sa priznám ma to stihlo aj nudiť. Možno to bude tým, že som viac "úchylná" ako on...alebo to všetko pre mňa až príliš šušťalo papierom? Možno v tom 75-tom to šokovalo, myslím však, že vzhľadom k dnešnej filmovej tvorbe, otrelého diváka skutočne už nemôže až tak zaskočiť. A že to bolo nechutné? Nuž neviem či sa násilie, zneužívanie moci a krutosť dá znázorniť aj "chutne" bez toho, aby ho tým nebagatelizovala... ()
Pasolini nám dokumentuje svoj zúfalý výkrik do sveta ľahostajnosti, okorenený zvráteným násilím, ktoré sa tichúčko stupňuje až nadobúda nevídaný rozmer. Umocňuje to scéna, kedy nepočujeme mučenie, ale sme jeho svedkami cez ďalekohľad. Režisér podobných kvalít mohol pre svoj film zvoliť sofistikovanosť a podobenstvo a divák by určite pochopil jeho myšlienky. Takto sa divák utápa v gradujúcom tichom násilí a neuveriteľnej NUDE. ()
Esence čisté provokace s vnitřním poselstvím. Pasolini jde až na dřeň a v tom je kouzlo tohoto snímku – sdělení o stavu společnosti. Jsou zde nedokonalosti a může to působit účelově z hlediska zmiňované provokace, ale z pohledu o zneužití moci dostává Saló hned jasnější kontury. ()
Bohužel více provokující než provokativní... Proslulému filmu nelze upřít jednu vzácnou vlastnost – dokonalý odstup od zobrazovaného. Domnívám se, že právě distance působí v některých případech silněji než detailní spoluúčast (vzpomeňte na bezstarostnou hudbu Rize Ortolaniho ve filmu Kanibalové). Jenže odstup zároveň znamená, že se tvůrce nevyjádří, zamlží svůj postoj k látce. Diváka výjevy (minimálně ty závěrečné) nepochybně rozruší a znechutí, ale to je asi tak všechno. Autor nedal jeden univerzální klíč a nehledání příčin (domýšlení se v tomto případě podobá intelektuálnímu obžerství) může opačně končit u obvinění Pasoliniho z laciné snahy šokovat, vysmát se atd. Není to úplně fér, byť si za tyto příkré odsudky může neústupný režisér z velké části sám – nevzbudil podle mě ten správný pocit odporu (vůči situaci a ne filmu samotnému). A pokud si od počátku hrál s vědomím, že odpor se bude týkat jen filmu samotného, tak s ohledem na současnou éru internetu a volně stahované scat porno opravdu neuspěl. Víc není co dodat. ()
Pasolini byl opravdový úchylák se vším všudy :D , jeho filmy mě přesto neustále dokáží překvapovat ať už je to jejich ''úchylností'', nebo zvráceným pojetím- navíc jeho filmy nejsou pro každého. V posledních pěti minutách zde lze vidět několik velice zajímavých momentek z mučení odehrávající se na dvoře. Jinak ta čtveřice pánů byla dobrá banda úchyláků, která společně se starými štětkami ukázali těm mladým lidem peklo na zemi. A hlavně každého pořádně zabolí prdel... ()
Možná nejsofistikovanější Pasoliniho dílo. Lépe se se světem (neplánovaně, ovšem) rozloučit nemohl. Zcela jistě kontroverzní a šokující počin. Pravděpodobně velmi filosofující. Jedno je však jasné, tohle není ani o pornografii ani o sexu. Ucelenější, ne tak roztahané a nudné, než literární předloha. Prezident je nejnechutnější a nejodpudivější filmová postava, jakou znám. Výběr jeho hereckého představitele je nejlepší věcí celého filmu. Ty vyprávějící postarší kurvičky jsou k sežrání, nejlepší pasáže celého filmu. Skvělá hudba, výborné civilní herectví, ulítlé dialogy. Díky, Piere. ()
...ale vo videotéke si to nechám. ()
Reklama