Bylo nás pět
Réžia:
Karel SmyczekScenár:
Ondřej VogeltanzKamera:
Martin ŠecHudba:
Petr HapkaHrajú:
Adam Novák, Jaroslav Pauer, Jan Müller, Štěpán Benyovszký, Jan Brynych, Oldřich Navrátil, Dagmar Havlová, Jakub Hladík, Sandra Nováková, Barbora Srncová, Stanislav Zindulka, Václav Vydra nejml. (viac)Obsahy(1)
Dnes se naposledy setkáte s pěti kamarády, jejichž příběhy jste sledovali očima jednoho z nich – Péti Bajzy (A. Novák). Tentokrát se kluci rozhodnou, že si ochočí vosy. Při snaze vykopat jejich hnízdo ale skončí poštípaní v rybníce. Petr si z dobrodružství přinese rýmu a zápal plic. V horečkách prožívá příběh, v němž je Evička (S. Nováková) unesena do Indie a nerozlučná pětice se ji vypraví zachránit. Ale dříve než Péťa zjistí, proč se má Evička v jeho snu vdát za Pepka Zilvara (J. Müller), se uzdraví. Z porodnice se vrací paní Bajzová (D. Havlová) s Mančinkou. Péťa je šťastný: je jich doma víc, a tak si běží hrát s kamarády. Naposled vidíme pětici kluků, jak odbíhá vstříc dalšímu dobrodružství... (Česká televize)
(viac)Recenzie (5)
Poslední díl kazí celý seriál. ()
Opravdu nejslabší díl seriálu, ale celkový dojem zkazit nemůže :-). Díky panu Smyczkovi a spol za nádherný příspěvek českému kulturnímu dědictví! ()
Jak Bylo nás pět zbožňuji, tak tenhle díl nesnáším. Nudné psychedelické výjevy, ve kterých chybí snad úplně vše, pro co tenhle seriál mám tolik rád, a naprosto nijaký děj, dělají z tohohle dílu jen těžko stravitelnou záležitost, jež ale naštěstí celému seriálu nedokáže zkazit pětihvězdičkové hodnocení, i když tedy jen o kousek. A to si představte, že v knize to zabírá minimálně třetinu děje (zas tak dobře už si ji nepamatuji), a proto pro mě bude seriál navždy lepší. Se vší úctou k panu Poláčkovi. Dvě hvězdy za okamžiky odehrávající se v seriálové realitě a milý konec. ()
Nejslabší díl seriálu, který je ale zaviněn svým předobrazem v předloze, kde celá ta pasáž zabírá ještě daleko víc prostoru a je ještě otravnější, vlastně díky ní celý závěr knihy mizí do prázdna. Tady si s tím autoři v rámci možností poradili, úvod s chytáním vos je výborný, stejně tak konec, který tady navozuje dojem jakéhosi uzavření příběhu - smrt pana Fajsta u hlavního hrdiny vyvolá pocit, že jeho dětství končí (možná i u některého z jeho kamarádů) a nezbývá mu, než vyrazit vstříc dospělému životu. Pasáž v Indii je slabší, přesto zde nechybí zajímavé nápady (Otakárek a jeho mahárádža) a vtipné hlášky. Tři silné hvězdy tomu dám... ()
Naprostá klasika na nedělní předobědový čas. ()
Reklama