Réžia:
Jaroslav DudekScenár:
Jaroslav DietlKamera:
Jindřich NovotnýHudba:
Jan KlusákHrajú:
Ladislav Chudík, Miloš Kopecký, Eliška Balzerová, Josef Abrhám, Hana Maciuchová, Ladislav Frej st., Daniela Kolářová, Jana Štěpánková, František Němec (viac)VOD (2)
Série(2) / Epizódy(20)
Obsahy(1)
Seriál nás provází osudy protagonistů spjatými ze všech úhlů pohledu s oddělením ortopedie. Do příběhu vcházíme ve chvíli, kdy do místní nemocnice je po autonehodě přivezen těžce raněný známý hokejista, reprezentant Přemysl Rezek, na oddělení primáře Sovy nastupuje mladá lékařka Alžběta Čeňková, právě sloužící, nezapomenutelný doktor Štrosmajer svérázně "chválí" sestru Huňkovou a primář Sova na rodinné oslavě začíná mít vážné obavy o svého syna Karla... A to zdaleka není celý výčet postav a událostí, které nás čekají v jednom z nejlepších Dietlových seriálů, podpořený skvělými hereckými výkony a vydařenými dialogy... Seriál měl původně třináct dílů, po velkém úspěchu pak bylo dotočeno dalších sedm. Roli primáře Sovy původně rozehrál Karel Höger, kterého po jeho úmrtí během natáčení nahradil právě Ladislav Chudík. (pfa)
(viac)Recenzie (417)
Včetně spoilerů. Naprostým velikánem a tahounem první a druhé série je vynikající doktor Štrosmajer. Myslím, že hlášky Holubička a Kráva nebeská zná každý fanoušek. A když byl seriál reprízován (jaro 2022), hlášky se kolem mě ozývaly. Celkově jeho způsob jednání, ty proslovy, jak on uměl lidi sejmout jen pomocí jedné věty. Ta přirovnání. Geniální ! Jsem moc ráda, že v druhé řadě upustili od jeho dcery. Tato postava byla v první řadě zbytečná. Druhou nejoblíbenější postavou pro mě byl primář Sova. Jeho postava na mě vyzařovala klid, úctu, dobrotu, pokoru. Nádherně primáře Sovu ztvárnil. On je ztělesněním klidu a míru. Byl mně moc sympatický. Oni dva jsou jedinými postavami, u kterých jsem po celou dobu nezměnila názor. K ostatním postavám: Hned po Štrosmajerovi a Sovovi jsem měla ráda Alžbětu Čeňkovou, ale jen v první řadě. V druhé se mi po boku Sovy mladšího nelíbila. Ve druhé řadě přibyl hereččin typický chraplavý hlas. Ten mám u Elišky Balzerová ráda. Karel Sova mladší je největší zklamání pro mě. Jednu chvíli jsem mu fandila, a on to pak tak nakonec pohnojil. Chudák Bětka. Doktora Blažeje jsem si také oblíbila, byť mě jeho románek s Inou nebavil. Ta její nemluvnost mně dost vytáčela. Vůbec jsem jim nepřišla na chuť. Blažej u mě stoupl v ceně, že se vždy nakonec zachoval férově. Anestezioložka Králová měla smůlu. Občas si za ní ale mohla sama. Obdivuji ji, že šla za svým snem, a stala se matkou samoživitelkou. Zvláště v této době. Mnohokrát mně ale její příběh nezaujal. Ke konci jsem však pocítila velkou lítost. A velký obdiv si zasloužila za to, jak se starala o Štrosmajera. Holubička Huňková/Pěnkavová mě též velmi bavila. Její potíže s otěhotněním mě téměř rozbrečely. Jsem ráda, že to nakonec dobře dopadlo. Jako vrchní sestra neměla chybu. Cvac si vylepšil skóre ve druhé řadě. A právě druhá řada se mně líbila ještě více než první. Obě jsou skvělé, ale ta druhá mě zaujala o chlup více. Určitě za to z části může doktorka Fastová. Ta její nátura mě sedla. Těšila jsem se na postavu Kaisera, tedy doktora Peterku, a málem se mi zprotivil. Nakonec to ale dobře dopadlo. Velké plus je také za to, že Blažejova manželka dostala více prostoru. Krásná Hanička Macuichová a její zpěvavý hlásek. Jedno velké ALE přeci jenom seriál má. A to jsou dialogy. Na mě tu bylo více neřečeno, než řečeno. Ovšem za to může možná současná doba. Nyní se toho napovídá ve filmech a seriálech až až. Dříve takhle výřeční lidé zřejmě nebyli. To mě ale trochu mrzí. Nejlepší příklad je určitě již zmíněná Ina. Je ale pravda, že někdy stačil jen hercův výraz, ve kterém bylo řečeno mnoho. Na tento seriál se ráda podívám znovu. A podívám se na pokračování. Četla jsem si popisy všech dílů, jak těch po dvaceti letech, tak i z Nových osudů, a možná by to mohlo být zajímavé. Stejnou kvalitu neočekávám, ale za podívání nic nedám. ()
Vynikající česká seriálová špička, která má jistě nějaké pihy na kráse, ale jako celek si plné hodnocení zaslouží. Výborné prokreslení jednotlivých postav a herecké výkony hlavních představitelů (hlavně v druhé části od 13. dílu do konce) jsou hlavní devizou seriálové jedničky. ()
Stěží najdete lepšího představitele specifického žánru jménem český televizní seriál, než jakým je "Nemocnice". Když pominu skvělé herectví Mistra Kopeckého a jiných, tak nejvíce na tomto seríálu oceňuji, že v době tuhé normalizace, kdy se točil jeden politicky zaměřený blábol za druhým, se "Nemocnice" úspěšně vyhnula "soudruhování" a politickému agitování. Dá se na to koukat i dneska, aniž by se člověk nasral. ()
A CO DUŠE? Postupem času jsou pro mě více nosné scény z nemocnice, operace a pacienti, soukromé trable doktorů už méně, každopádně o jakékoliv plytkosti nemůže být řeč, to, jak spolu lidé mluví, uměl Dietl zkrátka zachytit bezchybně. Nejlepší postavou je, jak jsem tak sledováním zjistil, doktorka Králová. Ta mě nejvíce oslovuje. NA MĚ ŽÁDNÁ ULTIMÁTA NEPLATÍ! ()
Nechápu gloriolu "geniálního seriálu" a nechápu ani špínu, kterou na Nemocnici někteří házejí. Seriál, který mi stačilo vidět jednou, ale nijak zvlášť mě ani nezaujal, ani neznechutil. Je to prostě kvalitní řemeslo, dobrá "vypínárna" po těžkém dni. Klasické médium přenosu vlastních starostí do "jiného" světa... Sice to trochu zavání normalizačním sedativem, ale přesto Nemocnice svoje kvality to má (přinejmenší za toho Kopeckého si to tři hvězdy zaslouží)... ()
Kvalitní český seriál, který se stal legendou nehledě na jeho kvalitu (jak je zvykem v česku). ()
Scénář: Jaroslav Dietl .. Lehce nadprůměrná záležitost, která se nese na (dodnes) populárním prostředí nemocnic a lékařů. Silná zejména v dialozích. 70% ()
Skvěle napsané dialogy a postavy - ty postavy jsou navíc i dobře zahrané (většinou). Nejraději mám Kopeckého a Medřickou, hodně zajímavým vývojem projdou např. Abrhám nebo Janžurová. Srala mě Motlová s tím svým věčně vytřeštěným výrazem ("a co Kája!"), snad největší sviní v seriálu je dcera Štrosmajera - k té cítím přímo fyzický odpor. Jsem zvědavý na pokračování (vyhlížím ho ovšem s mírnými obavami) ()
Předchůdce dnešních latinskoamerických telenovel, byť tedy s československou hereckou špičkou a s občasnými záblesky něčeho vyššího (třeba díl, kdy zemřel doktor Štrosmajer...) ()
Zdařilý a téměř všemi oblíbený (dnes už kultovní) televizní seriál, který ani po dlouhých téměř třiceti letech nezklame jak věrného a stálého televizního diváka tak i toho občasného a nového . Skvělá Dudkova předloha, scénář-jakbysmet, režie, herecké výkony na tehdejší velice dobré úrovni, oblíbená, pronikavá a velice zapamatovatelná hudba, a hlavně příběhy ze života obyčejných lidí jejich charaktery a nevšední problémy. Tak to přesně můžu, a tento seriál mi to přesně před mnoha lety miliónově splňoval. Dietl měl prostě čich, a jeho poměrně zdařilé seriály ( a to nekoukám ani na dobu a ani nejsem nějak politicky zaujatý), za bývalého režimu vždy téměř povinně vyklízeli ulice. Prostě televizní klasika. Škoda jen jedné věci? A to sice toho že se tohoto seriálu nedožil pan Karel Höger (původní dr. Sova). Se kterým byla natáčena původní třináctidílná série v roce 1976. A dodnes s ním zbylo několik natočených scén, třeba ta pod deštníkem s Eliškou Balzerovou a Ladislavem Chudíkem. Nejraději jsem měl ale stejně a samozřejmě dr. Štrosmajera a jeho nezapomenutelné výlevy nejen ze života ale i ze své bohaté lékařské praxe. Jako třeba tento který povídal vrchní sestře Pěnkavové (Iva Janžurová).."Kdyby blbost nadnášela, tak tu létáte jak holubička." Nevím jestli originál z jeho hlavy? Ale jak pravdivé že? ()
"Kdyby blbost měla křídla, tak bys tady lítala jak holubička". Štrosmajer a jeho hlášky. Slizkej Cvach, rozkošně zamilovaná Janžurka s Pepou Dvořákem a ostatní ansábl, který nám udělal ty večery snesitelnější a za to jdu na nejvyšší špricličku. ()
Česká televizní klasika se spoustou vynikajících herců a s nezapomenutelnou hláškou Miloše Kopeckého:,,Kdyby hloupost nadnášela tak vy by jste lítala jako holubička"...... ()
V tehdejších i dnešních podmínkách rozhodně nadprůměrná záležitost, ale nějak zvlášť urvaná jsem z ní nikdy nebyla. Postavy Štrosmajera a Fastové jsou skvěle napsané, životné a přesvědčivé, zato Sova a Cvach jsou slušně odfláknutí a zatímco pan primář svou ušlechtilostí naleptává žaludeční stěnu, Cvach není postava, ale karikatura. Nemluvě o Čeňkové, která mi vždycky lezla krkem, a dost zvláštní chronologii příběhu, který zpočátku postihuje každou drobnost, aby v závěru chvátal mílovými kroky. Ale pravda je, že liga dobrých herců v čele s Kopeckým, Medřickou a Janžurovou z toho dokáže vytěžit celkem dost. A pravda je bohužel i to, co tu napsali mnozí přede mnou - že pokud se člověku "poštěstí" vidět něco z druhé série, začne mu původní řada seriálu připadat jako naprosto špičková záležitost. ()
"Já prosím, aby se na mě po ránu mluvilo úplně tiše a sdělovaly se mi samý bezvýznamný věci." Hláškující MUDr. Štrosmajer byl pro mne jediným důvodem, abych tímto seriálem zabil pár socialistických večerů. Ty ostatní takřka růžovoordnační vztahy v dietním hávu mne zase tak moc nebavily, takže v dnešní době se této nemocnici vyhýbám úplně stejně, jako všem ostatním. Ze mě nemocného neuděláte. ()
Upachtěný režimní seriál, ukazující dle společensko-politických pravidel té doby na epizodkách >ze života< jedné okresní nemocnice >problémy< socialistického zdravotnictví. Socialistické soužití, soudružské vztahy, jasný záporák Cvach, nemorální kariérismus, řeč a moudrost dělného lidu a tak dále a tak dále - no ano, soudruzi umělci, ukažte nám ten život v husákovském socialismu, ale jen to co vám vrchnost dovolí... Nechápu tu zdejší adoraci, byť samozřejmě hlavní protagonisty téhle vylhané story zosobnili nejpopulárnější herci té doby. A ty dvě hvězdičky zde jsou opravdu jen za ty dobré herecké výkony některých z nich... ()
Nadšení ostatních z tohoto seriálu rozhodně nesdílim. Neni to dost dobrý na to, abych to vydržel nějak pravidelně sledovat, takže mi poněkud unikaj souvislosti a vztahy mezi jednotlivými postavami. Celkově mi ale připadá jeden díl jako druhej a dalo by se to shrnout asi takhle: Doktor Sova flegmaticky pronese nějaký moudro, pak pro změnu doktor Štrosmajer pronese nějaký moudro velmi emotivně, do toho pořád přiblble se usmívající doktorka Bety Čeňková, sem tam nějakej prostřih na Gregoryho, kterej doma poslouchá nějaký hrozný kakofonie... Jedinej sympaťák je Cvach. ()
Socialistické nemocniční melodrama, jehož kouzlo stojí na dobře napsaném dramatu, postavách a dialozích a silné herecké skvadře. A s odstupem doby je to i parádní socíkovský skanzen. ()
Z dnešního pohledu jen průměrný televizní seriál, který v žádném případě neobstojí v porovnání s lepší částí americké seriálové produkce. Příliš upovídané, pomalé, interiérové. Na druhou stranu seriál jako jeden z mála není z převážné většiny zatížený předlistopadovým ideologickým balastem. Dietl dialogy psát uměl. Vzhledem k relativně omezenému počtu dílů se nemusel a nestačil ztrapnit tak, jako současní autoři telenovel. Celkový dojem (se silným přídavkem nostalgie): 50 %. ()
Dnes již klasika české seriálové tvorby. Mnohem lépe napsaná i zahraná než její "o dvacet let" mladší pokračování. ()
Perfektní herecké obsazení, úžasné dialogy a zajímavé ztvárnění jednotlivých postav a děje. S nostalgií vzpomínám :-) ()
Reklama