Réžia:
Věra Plívová-ŠimkováScenár:
Jan ProcházkaKamera:
Emil SirotekHudba:
Petr HapkaHrajú:
Michael Dymek, Petr Voříšek, Petr Starý, Magdalena Reifová, Jitka Chalupníková, David Vlček, Bohumil Luxík, Iva Janžurová, Zdena Hadrbolcová, Josef Somr (viac)Obsahy(1)
Česká rodinná komédia nakrútená podľa predlohy M.Twaina o dobrodružstvách a láskach chlapčenských liet. Traja nerozluční kamaráti Tomáš, Jožka a Hubert žijú v pokojnom mestečku Levín. Tomáš žije u energickej tety a strýka, ktorým poriadne oživuje život. Jemu zasa robí prieky zlomyseľný bratranec Štěpán. Po neskorom príchode a potupnom potrestaní sa Tomáš rozhodne získať odmenu pre najlepšieho žiaka... (RTVS)
(viac)Recenzie (401)
V dětství se mně děsně líbil film i hlavní představitel a záviděla jsem Blance jeho pozornost:) Po letech jsem se ráda podívala znovu i s dětmi a oceňuji pohodovou atmosféru filmu, skvělé herce a super hudbu:) ()
Ačkoli se celý film točí okolo prosté dětské zápletky inspirované dobrodružstvími Toma Sawyera, upoutá jistě nejen dětské ale i starší diváky. Snímek, který neobsahuje jedinou akční scénu je plný klukovského dobrodružství a humoru. Vše je ztvárněno naprosto přirozeně. Navíc z celého filmu sálá letní atmosféra, která zahřeje u srdce. Nejsilnější stránkou je bezpochyby nádherně snová hudba Petra Hapky, která obstojí i bez obrazového doprovodu ()
"Ale ne. Ale jo. Ale ne. Ale jo." Tak tedy rozhodně JO. Ať jako malý kluk nebo teď už více než dospělý člověk, tenhle film zkrátka miluju a pořád budu. ()
Fajn film s geniální hudbou ()
Tento film je luxus a každý další komentář je nadbytečný. Nádhera. ()
Velmi zdařilé dílo nejen pro děti. Když jsme loni dorazili na kole do Levína, kde se film točil, dýchnul na nás místní genius loci. Slyšel jsem, jak někdo za rohem vykřikuje "Nůžky, nože, brousím .." ()
Tento film mi nikdy moc nepřirostl k srdci. Proč? Sám nevím, nejspíš proto, že ve filmu není jediná postava, se kterou bych aspoň trochu sympatizoval ... ()
Páni kluci jsou povedeným klukovským filmem, který je nezaměnitelný už svou dobrodružnou atmosférou díky rozmařilé hlavní trojici. Také je příjemné sledovat ústřižky ze života na počátku minulého století. Zápletka s lístečky mě zase až tolik nebaví, vedlejší děj s neschopnou partou a uloupenými penězi je o něco lepší. Než děj tak tento film oceňuji právě za tu bezstarostnou atmosféru. 80 % ()
Michal Dymek ve své první a nejlepší roli. Plívová Šimková tyhle filmy uměla, ale po roce 1990 se jí to už tak nedařilo, je zajímavé, že někteří úspěšní režiséři se snažili přizpůsobit tržnímu prostředí a moc se jim to nepodařilo. Vždycky se výborně bavím u líbací scény s Magdou Reifovou "A ne. A jo. A ne. A jo." ()
Best of filmy pro kluky. ()
Velice příjemný film, který můžu vidět xkrát bez omrzení ()
U toho se tak krásně relaxovalo... Příjemná stopáž, která utekla jako voda. Slušné herecké výkony kluků, zajímavý děj. Líbí se mi také postava tety Apoleny, o které si na začátku můžete říct, že je zlá macecha, postupně se ale ukazuje její láska k nevlastnímu synovi. Kouzlo je i v malých postavách: Jiřího Lábuse nebo Petra Nárožného. Čtyři hvězdy proto, že to není žádné převratné dílo s hlubokou myšlenkou. Ale při mé snaze zkouknout 250 nejlépe hodnocených filmů tohle pro mě byla taková chutná jednohubka. ()
Podle mě je to průměrný film, který nedosahuje úrovně knižní předlohy. Ale je slušně natočený s dobrými hereckými výkony. ()
Páni,takhle já si představuju prožít život kluka. Prostě žít,jít občas proti proudu,postavit se zaběhnutým fádním věcem,ukázat dospělým,že ne vždy ovšem rozhodují jen oni. Prožít dětství se má naplno,aby člověk měl vždy na co vzpomínat a tihle páni kluci to prostě umějí ()
Dětský film s atmosférou, která osloví i dospělé. Dětské dobrodružství s krásným nábojem. Málo dětských filmů ve mě z mého mládí nechalo tak silnou vzpomínku. ()
Další z geniálních výtvorů osmdesátek, který se nesmazatelně zapsal do dějin československé kinematografie. Propracovaný každý detail včetně kostitřasů v pozadí, neoddiskutovatelné výkony dětských herců, geniální Iva Janžurová, která v každém pohybu či úšklebku podává víc než samotným slovem, nenapodobitelná laskavost Karla Augusty, precizně potrhlý Petr Nárožný, který v každém detailu a každou sekundou předvádí geniální obraz předdůchodového řídícího učitele, po létech praktikování postiženého stigmatem oddaného pedagoga, dokonale prakticky úslužný školník Václav Lohninský, neopakovatelný prototyp prvorepublikového učitele v podání Josefa Somra či povedená volba padoucha jedné z prvních filmových rolí Jiřího Lábuse. Citlivý scénář Jana Procházky musel na sebe vzít Vít Olmer, aby komunistický cenzor a práskač Ludvík Toman mohl ukojit svoje rudé ego. Zakázána byla i slova ústřední písně. Z filmu je zřejmé, kolik času v tehdejší době bylo na vyjádření dialogu, pořízení záběru, a přesto se na plátně neustále něco děje. Detaily, jako pozdrav Komenského v kabinetu s úslužným smeknutím klobouku analfabeta, tuláka Hubera, vizita šuplíků doprovázená tikotem kyvadlových hodin, jakoby mimoděk výměna deštníku za plácačku na koberce Zdeny Hadrbolcové, šťavnaté dialogy v každé vteřině... a jako vždy z téhle doby, celý film je zalitý letním sluncem. Tyhle filmy vychovávaly 2 generace bez drog, Xenovského utínání hlav po stovkách a svítících elektronických mečů pokřivených nehumanoidů. To je asi slabost dnešních filmů. Jsou ploché, ubíhající, nemají žádnou stavbu, nic v nich neroste a když si během nich vyluštíš křížovku, tak to vlastně ani nevadí, nic ti neuteče. Páni kluci - nechce se ti ani odejít vyčůrat. Je to tak těžké natočit takový film i dneska? Nebo už by na něj dnešní děti nechtěly koukat? ()
Snímek Páni kluci z roku 1975 jsem viděl jako malé dítě pravděpodobně v kině, když jsme povinně chodili se základní devítiletou školou za korunu na dětské filmy, protože právě do této kategorie přesně zapadá. Pak mi na dlouhá léta zmizel z očí, což jsem nějak nedokázal pochopit, ale v uších mi při vzpomínce na tento film okamžitě zněla píseň Václava Peckáře Nestůj a pojď, kterou složil Petr Hapka. Opravdu vtíravá melodie se nedala zapomenout, stejně jako parní lokomotiva VLKAVA, která se proháněla po dnes již neexistující dráze Lovečkovice - Úštěk. A tak jsem se jednoho zimního dne rozhodl, že se na tento krásný český film od režisérky Věry Plívové-Šimkové podívám s odstupem 40 let znovu, abych jej správně ohodnotil a napsal k němu tento komentář. Hlavními hrdiny filmu byli tři nerozluční kamarádi Tomáš (Michael Dymek), Jožka (Petr Starý) a tulák Hubert (Petr Voříšek), kteří žili v poklidném městečku Levín počátkem století. Tomáš žil v nádražním domku u energické tety Apoleny (Iva Janžurová) a strýce Václava (Karel Augusta), kterým pořádně ztrpčoval život, když dělal jeden průšvih za druhým. Jemu zase dělal naschvály bratranec Štěpán (David Vlček), žalobník a zlomyslný kluk, kterého samozřejmě neměl vůbec rád, na rozdíl od spolužačky Blanky (Magdalena Reifová), kterou nakonec i nesměle políbil. Po pozdním příchodu a následném trestu před celou třídou se Tomáš rozhodl získat odměnu pro nejlepšího žáka a začal od spolužáků za různé protislužby dostávat pochvalné lístečky, ale pořád jich měl málo. Za pomoci Huberta vniknli s Jožkou do ředitelny, kde ukradli dostatečný počet barevných lístečků, čímž na školní slavnosti kluci svým vítězstvím vzbudili poprask a byli ředitelem (Petr Nárožný) a učitelem Lopatou (Josef Somr) zamčeni v kabinetě, než se rozhodne, co s nimi bude dál. Hubert jim však pomohl ven a všichni se rozhodli pro útěk na místní hrad Pokštejn. Cestou hodili své šaty do řeky, aby vzbudili zdání, že se utopili. Druhý den nastal v městečku poprask - utopili se tři kluci a navíc někdo vyloupil místní záložnu! Kluci na hradě našli poklad ale jak to, že jsou v něm byly současné peníze? Na tuto otázku jsem dostal odpověď na konci příjemného letního filmu, který mi dal krásné vzpomínky na vlastní dětství bez mobilních telefonů a počítačů. Ale vraťme se od nostalgických vzpomínek k samotnému filmu Páni kluci, jenž byl natočen podle knihy Marka Twaina. Z dalších rolí nesmím zapomenout na Jožkovu maminku (Zdena Hadrbolcová), která tak tklivě plakala nad hrobem svého syna, školníka (Václav Lohnický), zloděje Pajdáka (Lubomír Kostelka), druhého zloděje a brusiče nožů (Jiří Lábus) či přihlouplého kluka, který svou přezdívku získal díky neustálému pojídání štrúdlu (Bohumil Luxík). za mně to byl prostě skvělý film, který se v dospělých očích jevil už trochu jinak, ale ani tak neztratil své kouzlo. Suma sumárum, česká komedie Páni kluci ode mne získala tři klukovské hvězdy ***. ()
Nejlepší český film všech dob. Pro všechny věkové kategorie. Michael Dymek v hlavní roli, Magdalena Reifová jako jeho dětská láska, Zdena Hardbolcová a Josef Somr coby jeho rodiče. Těžká romantika, klasika a tohle všechno. Korunuje je nesmrtelná melodie v podání Václava Neckáře: Nestůj a pojď, nestůj a pojď, my jsme ti tři jak se patří, studánka nápadů... ()
Ale jo...ale ne...ale jo...ale ne....ale jo, dám 5 hvězdiček, protože bych takové kamarády a kluka :-) taky brala ()
Reklama