Réžia:
Roman PolańskiScenár:
Rafael YglesiasKamera:
Tonino Delli ColliHudba:
Wojciech KilarObsahy(1)
Nejmenovaná jihoamerická země těsně po zhroucení diktátorského režimu: v osamělém pobřežním domě očekává Paulina Escobar (Sigourney Weaver) návrat svého muže z hlavního města. Gerardo Escobar (Stuart Wilson) byl jmenován za předsedu výboru, jenž měl vyšetřit porušování lidských práv za starého režimu. Gerardo se však zpozdí kvůli píchnuté pneumatice. Když se Gerardo konečně dostaví, není sám. V jeho doprovodu se nachází cizinec: Dr. Miranda (Ben Kingsley), v němž Paulina rozpozná muže, jenž ji před 15 lety trýznil a vícekrát znásilnil... Roman Polanski a jeho zpracování divadelního kousku Ariela Dorfmana. (Pohrobek)
(viac)Recenzie (127)
Nerada sa opakujem a tu by som musela hodnotiť v superlatívach.Silé a náročné, presne ako som od Polanskiho zvyknutá a to všetko s minimálnym rozpočtom, na minimálnom priestore.Tak komplikované a pritom jednoduché.Moja predstava dokonalosti! ()
Nedávno jsem to viděla jako hru v divadle a to mě moc nebavilo. Tak jsem ze zvědavosti zkoukla film a ten se mi líbil. Hudba, herecké výkony a překvapivý konec se mi líbili. V komentářích čtu, že v divadle by to bylo lepší. Nelíbilo se mi herecké obsazení a film je prostě lepší. Ve filmu je skvělá hudba, moře a to v divadle není. V divadle neuvidíte to, co ve filmu. Weaver je lepší, výraznější a pro mě sympatičtější herečka než ta, kterou jsem viděla v divadle. V divadle mi to připadalo více depresivní a syrové než ve filmu. ()
Povedený filmeček se slušnou atmosférou a zajímavou zápletkou, která až do samotného konce není rozpletena. Skvělé herecké výkony, není to úplně všechno perfektní, ale na horších 5* to u mě stačí! ()
Herecký koncert všetkých troch postáv a režisérsky skvost. Doslova divadelná téma sfilmovaná na plátno. Neveril by som, že film s tromi hercami a dej odohrávajúci sa v jedinom dome môže byť tak silný. Má to atmosféru, má to dej, je to pecka. Typický Polanski. ()
Zajímavé komorní drama, které trpí – bohužel – nevydařenou kamerou a mizernou kvalitou zpracování. Polanski ho dokáže kočírovat, takže téměř až do konce nevíme, na čem vlastně jsme. K čemuž velkou měrou přispívá skvělá Sigourney Weaver! Její večeření kuřete se salátem na zemi v potemnělé chatce s lahví vína při ruce přesně zapadá to nenápadně rozervaného vnitřního dilematu – a traumatu – hlavní hrdinky ()
Jsem zajedno se zelvopyrem. Kdyby se nejednalo o filmovou adaptaci divadelního kusu neměl bych možná problém ani s nejvyšším ohodnocení. Jenomže takto to na mě působí jako nízkonákladový komorní příběh, na který jsem si mohl zajít do divadla, viděl bych aktéry naživo a ještě se mohl rozhlížet po hledišti a balkónech. ()
Skvěle vystavěné a zahrané drama. Zajímavé je, že opět přináší jeden psychologický úkaz, jaký se asi vyskytuje ve více Polanského filmech, a to ponechání rozuzlení příběhu na divákovi. Zde se vlastně divák na 100% jistotu nedozví, zda doktor Miranda byl opravdu vinen nebo šlo o tragický omyl (alibi z Barcelony). Stejně tak se divák v Nájemníkovi s jistotou nedozví, zda byl pan Trelkovski duševně vyšinutý, nebo zda šlo opravdu o spiknutí s cílem dohnat jej k sebevraždě. A i v Rosemary je podobné dilema - zda se vše odehrává jen v jejích paranoidních představách, nebo zda je opravdu obětí satanistické sekty. ()
Reklama