Réžia:
Jindřich PolákKamera:
Rudolf MiličHudba:
Wiliam BukovýHrajú:
Svatopluk Matyáš, Jiří Adamíra, Zdeněk Kryzánek, Karla Chadimová, Vladimír Menšík, Josef Bláha, František Šťastný, Jan Tříska, Stanislava Bartošová (viac)Obsahy(1)
Předpisy jsou neúprosné: když kriminalista v sebeobraně zabije lupiče, jenž přepadl klenotnictví, nedostane se mu ocenění, nýbrž vyhazovu od policie. Živí se pak jako taxikář, ale přesto nadále zkoumá svůj případ, který ani po několika letech nebyl uzavřen... Vznikl ojedinělý pokus o akční film, obohacený sebezpytováním. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (136)
Malé české Zabíjení. Oproti Stanleymu samozřejmě s nedokonalostmi v technické stránce a dokázal bych si představit i změny ve scénáři směrem k jednoduchosti, nicméně na naše poměry velmi dobrý heist s následnými úniky toxické chamtivosti při dělení kořisti (překvapivě bez socialistických výparů). Asi v tom oboru nemá moc konkurence, ale v kutálení aut ze srázu je u nás Jindřich Polák jednička.. ()
Pozoruhodné československé drama s kriminální zápletkou a povedenými akčními scénami. Po úvodní loupeži klenotů a drahých kamenů a následném soudním líčení se po čtyřech letech potkávají hlavní postavy opět a nastává psychologická fáze filmu, kdy se herecky nejvýrazněji projevuje J. Adamíra. Jeho spolupachatel Z. Kryzánek, neustále s kvérem v ruce, a také taxikář a exkriminalista S. Matyáš chtějí pochopitelně pro sebe z lupu co nejvíce a Adamírovi nezbývá než zapírat jeho existenci. Nastává hra bez pravidel, ve které je policejní složka reprezentovaná povrchním J. Bláhou zcela na vedlejší koleji. Bohužel jedna z hlavních postav S. Matyáš opět nevykročil ze své průměrnosti a jeho nevýrazný herecký výkon u mě snižuje celkové hodnocení filmu. V poslední velmi dramatické a akční scéně, v československé produkci nepříliš často vídané, se ke kořisti dostane V. Menšík, číšník s překvapivou změnou chování a s ještě překvapivějším způsobem skonu. Ačkoli závěrečnou pranici mezi Kryzánkem a Adamírou hodnotím jako dosti nepřirozenou, jasně převažují silné stránky snímku : nečekaně proměnlivý napínavý děj, kvalitně vykreslená psychologie ústřední postavy a povedené akční scény. ()
Jedna z nejlepších československých kriminálek, které pomáhají tvořivá a odvážnější šedesátá léta a bravurní režisér. Na socialistickou krimi až západní (francouzské) pojetí, kdy nejsme svědky policejního pátrání, ale sledujeme drama z pohledu zlodějů a ani žádná z postav zde není vyloženě kladná, které by měl divák držet palce. Přesto vynikající výběr herců v uhrančivých i nečekaných rolích a hereckých výkonech udržuje do poslední chvíle děj do napětí a i v současnosti válcuje mnohé nové kriminálky. Herecké obsazení je vskutku interesantní - Svatopluk Matyáš, představitel sošných chlapáků, který mohl být takovým československým Gregory Peckem, nebýt toho, že pak dostával už role poplatné době. Jiří Adamíra, zde nečekaně v roli na kterou nepotřebuje použít své charisma a o to více fungující. Zdeněk Kryzánek, herec s vizáží předáka ze smaltovny, který ovšem mnohem lépe propůjčoval svůj obličej ranařům a hajzlům. Malou roli má i Vladimír Menšík, opět trochu atypickou a využívá svůj rtuťovitý herecký talent na maximum. Speciální třešničkou je obsazení legendárního motocyklového závodníka Franty Šťastného, který sice hraje sám sebe, ale zapojí se i do akce! Franta byl v té době natolik populární osobnost, že prostě byl, byť křečovitě vpasován do tohoto filmu a jeho role je tak trochu úlet. Tento filmový klenot je osazen ještě jednou geniální tvůrčí složkou a tou je hudba - kombinace bondovských ústředních melodií a žesťových variací à la Fantomas. ()
Kvalitně natočená úvodní loupež, až jsme si říkal áááá tady se nám někdo hodně koukal na Henri Verneuila, pěkně svižně, dramaticky a bez keců, přesně jako z nejlepších časů francouzských kriminálek. Dál už si ale příběh jde svou vlastní cestou a nutno dodat že je to velmi kvalitní cesta. Celá pointa se točí kolem úvodní loupeže a je udělána v duchu, každý chvilku tahá pilku. Napětí ani na chvilku nepolevuje, zápletka v podstatě nemá jediný hluchý místo a to všechno každou minutou ještě graduje až se příběh dostává v naprosto strhujícím tempu do závěrečného finále, který nemá v dějinách českolovenské filmové kriminálky příliš konkurenci. Záslouhou bezchybné práce kameramana ( záběry netrvají o sekundu déle ani méně než mají ), vynikajího střihu a za doprovodu výborné hudby přichází závěrečné rozluštění v tempu, na českolovenský film naprosto nevídáným. Kriminálka, která chytne a až dokonce nepustí. ()
Nemůžu si pomoct, ale Hra bez pravidel mě nepřesvědčila natolik, abych jí dal více než 2*. Solidní námět a slušné herecké obsazení podle mě nemůžou zastřít fakt, že Jindřich Polák se ke svým slavnějším kouskům teprve prokousával a režie mě zkrátka a dobře nepřesvědčila. V porovnání s moderními dynamickými thrillery se nedají zastřít chyby ve scénáři, předvídatelnost a protivné momenty s kvílivou hudbou, která má vyvolat pocit napětí. Celkový dojem: 45 %. Ve své době nicméně vyčnívala Hra bez pravidel už jen tím, jak potlačovala ideologičnost a žánrový schématismus předchozí tvorby. ()
Galéria (42)
Zaujímavosti (10)
- Když Litera (Jiří Adamíra) diskutuje v autě s Burianem (Zdeněk Kryzánek) na parkovišti před stadionem, jsou kolem nich zaparkovaná vozidla tak, že by Litera nemohl hned odjet. (Fenk)
- Z exotických automobilových značek své doby lze spatřit: Mercedes-Benz 220 SE z roku 1964, NSU Prinz 1000 z roku 1964, sanita IMV 1000 z roku 1965, Fiat 500 D Giardiniera z roku 1962, Hillman Minx Series IIIb z roku 1960, Simca Aronde P60 Elysée z roku 1960, Škoda 706 RTO KAR a závodní motorka Jawa Twin 438cc z roku 1966. (sator)
- Litera (Jiří Adamíra) má doma gramorádio Tesla 1001A „Dirigent“ z let 1956–1957. (sator)
Reklama