Kamera:
Christopher ChallisHudba:
Brian EasdaleHrajú:
Jennifer Jones, David Farrar, Cyril Cusack, Edward Chapman, Esmond Knight, Hugh Griffith, George Cole, Rosalind Knight, Sybil Thorndike, Barlett Mullins (viac)Obsahy(1)
Hazel (Jennifer Jones) je divoženkou žijící v shropshirských lesích koncem 19. století v Anglii. Miluje přírodu a zvířata kolem, včetně své lišky Foxy. Jednoho dne se seznámí s místním panošem Jackem Reddinem (David Farrar), který touží po sblížení s Hazel, jejich první setkání ale pro Hazel neskončí pozitivně. Hazel se zapřisáhá přírodě, že si vezme prvního muže, který si ji bude chtít vzít. Posléze se seznamuje s ministrem Edwardem (Cyril Cusack), do toho se však znovu setkává i s Reddinem... (Willy Kufalt)
(viac)Recenzie (12)
„Divoženka nezkrocená, lišku k ňadrům tiskne. Říčná, divá, vdavekchtivá... než ji osud stiskne.“ VRK. Zvířecí symbolikou a magií šmrncnuté drama o ženách a lovcích, aneb liška nepatří do psí boudy a bosá bosorka pod čepec. Nebožka matka kočovná cikánka, otec divous co chová včely, stlouká rakve, opilý preluduje na harfu a zpívá si jako když pes vyje. A pak má být dcera normální :-). PRAGMATICKÉ OKÉNKO: [][] Hazel si místo druhých šatů měla raději koupit své první boty. Neměla by „nohy samý puchýř“ a nehupsnula by do bryčky k urozenému vošoustovi, trpícímu nezvladatelným loveckým pudem a krizí středního věku. [][] Alfasamec měl mužný knír, zámek, sklep s vinotékou, ego až na půdu a v přízemí i truhlu plnou dámských šatů. Paráda! Sokem mu byl seriózní pastor, přicházející s nabídkou kvalitního manželství (taky dobrý), křtu v jezírku s lekníny a zárukou cudných polibků místo sexu. Hm. Hazel své dilema mezi libidem a mravopočestností vyřešila šalamounsky a typicky žensky: „Nevím co chci, ale nedám pokoj, dokud to nedostanu!“ A co na to starý rozčepýřený sluha s pohledem výra ušatého, obrovskými licousy a obočím dvakrát hustějším než Brežněv? Jen lamentuje: „Já to říkal! Příliš divoká.“ Ovšem coby kořist zajímavá. Čtyři lovecké psy za ní vypouštím. ()
Hazel, milá, krásna, nerozhodná. Hoci vedela, že Edward je dobrák a pre jej čistú dušičku by bol ten pravý, záľubila sa do zlého chlapca Reddina. Poradiť jej nemal kto a so svojou nezávislou povahou, by si radiť ani nedala. Jej naivná nerozhodnosť ma rozčuľovala. Pekná bola jej priam osudová láska k prírode a všetkému živému, zvlášť ku líške Foxy, ktorú vypiplala od malička. Neskoro však pochopila, kto je dobrý a kto zlý. ()
„Zmizela v noře“ sice pro mě zdaleka nebylo AŽ TAK netradičním filmovým zážitkem, na jaký vás můžou připravit některé zdejší komentáře. Spíše jen vybrané prvky příběhu, jako např. spolužití hlavní hrdinky s liškou, posouvaly toto barevné kostýmní melodrama k čemusi méně obvyklému. Vizuálně pestrobarevná výprava spolu s vedením romantické zápletky mi v jistých chvílích působily až menší boj s pocitem, že nesleduji o moc víc než dobový kýč pro pamětníky, ač na druhé straně mistrně zvládnutý, protože mě příběh i podání dostatečně přikovaly. Čím však déle tenhle neklidný romantický biják z horského lesa, zelených plání a tamních obydlí plynul, tím ještě víc mě dostávala silná atmosféra spolu s příchozími událostmi a výraznou magií, která se linula ze zvoleného prostředí i v souvislosti s motivy nadpozemské víry a spjatosti člověka s přírodou. Moje předchozí (a první) setkání s tvůrčí dvojicí Powell–Pressburger v Otázce života a smrti dopadlo možná o půl schůdku větším nadšením, ale i tady jsem si zvláště ke konci uvědomil (a pár hodin po skončení teprve plně pociťuji), že jsem měl čest s něčím, minimálně v rámci filmu svého druhu hodně vydařeným a působivým, ve finále s nezapomenutelnou dramatickou tečkou... Navrch bohatá zvířecí společnost, neobyčejná ženská hrdinka skvěle ztvárněná Jennifer Jones a ze zbylých herců svým charismatem vyčnívající David Farrar, ač v částečně negativní roli. [80%] ()
No, neco takoveho jsem jeste nevidel. Ze zacatku jsem myslel, ze je to snad nejaka fantasy, pak to chvili vypadalo jako pohadka, a nakonec se ukazalo, ze jde nejspis o nejake romanticke melodrama s tragickym koncem. Dalsi velmi zvlastni divacky zazitek (obzvlast zacatek a uplny zaver je opravdu podivana...). ()
Emeric Pressburger a Michael Powell byli skutečně skvělé režisérské duo a pro mě to dokazují v podstatě každým filmem. U snímku "Gone to Earth" netušíte, co vlastně máte čekat, ale když to pochopíte, uvědomíte si, že tihle dva melodrama prostě povýšili na něco neskutečně silného a emotivního, nikoli podbízivého. Konec s vámi dovede zamávat. ()
Galéria (10)
Zaujímavosti (7)
- Natáčení filmu Gone to Earth, který byl natočen v Technicoloru, začalo 1. srpna 1949. Studiové natáčení probíhalo v Shepperton Studios v Sheppertonu v hrabství Surrey, zatímco většina filmu se natáčela na mnoha místech v okolí Much Wenlock v hrabství Shropshire. Jako komparzisté byli najati mnozí místní obyvatelé, například sbor z místního metodistického kostela, který se ve filmu objevuje. (classic)
- Film vznikal v koprodukci s americkým producentem Davidem O. Selznickem, který měl zálibu diktovat svým režisérům pod vlivem amfetaminu dlouhé a rozvláčné poznámky a zaplavoval produkci připomínkami, z nichž většina byla ignorována. (classic)
- Původní verze filmu byla v roce 1985 kompletně restaurována Národním archivem Britského filmového institutu. V recenzi časopisu New Statesman byl restaurovaný film označen za „jeden z největších britských regionálních filmů“ a podle kameramana Christophera Challise za „jeden z nejkrásnějších filmů, které kdy byly natočeny na anglickém venkově“. (classic)
Reklama