Réžia:
Pedro AlmodóvarScenár:
Pedro AlmodóvarKamera:
José Luis AlcaineHudba:
Bernardo BonezziHrajú:
Carmen Maura, Antonio Banderas, Rossy de Palma, María Barranco, Julieta Serrano, Chus Lampreave, Loles León, Ángel de Andrés López, Imanol Uribe (viac)Obsahy(3)
Ztřeštěná a zároveň spletitá komedie se odehrává v jednom velkoměstském bytě v Madridu. Titulní hrdinku Pepu (Carmen Maura) opustí dlouholetý milenec Ivan (Fernando Guillén) právě ve chvíli, kdy zjistí, že je těhotná. Žena ho zoufale shání, aby si ho touto novinkou ještě zkusila udržet. Postupně se však setkává s dalšími postavami a ještě se zamotá do teroristické akce. A přitom má jediný cíl – nalézt Ivana. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (141)
Po über-Hřebejkovi/anti-Almodóvarovi [Anders Thomas Jensen] se mi zachtělo uchýlit se v rámci rekonvalescence do světa žen. Jméno filmu pro mě představuje ikonickou záležitost – všeříkající slovní spojení mi utkvělo v paměti již v dobách, kdy jsem do kina chodil výhradně na filmy typu „Den zúčtování“ a mohlo by se stát názvem skoro každé emise věhlasného španělského ženo-zpytce. Překonal jsem pocit, že vídám ASI cosi takového den-co-den v práci a film si konečně dopřál. K mému překvapení se nejedná zdaleka o takovou řáchandu, jak šíří pověst [u mnohých scén ze „Špatné výchovy“ a „Kůže...“ jsem se zasmál víc, ale nejsem ženská, že jo, takže co já vím, možná mi unikly nějaké vtípky v barevném sladění hadříků]. Některé prvky Almodóvar opakuje už zřejmě celá desetiletí – tématizování filmu prostřednictvím příběhu [zde skvělé scény z dabingu, hlavní hrdinka coby herečka atd.], obsazování věru nevzhledných mužatek [zde hlavně monstrózní a po všech stránkách mansonovská Rossy de Palma]. Nepočítáme-li šílený účes Antonia Banderase, filmy z téhle dílny vypadají bez ohledu na posun v technologiích a trendech už víc než dvacet let stále stejně [skvěle]. Na rozdíl od jiných mne ale tento nezasáhl tak, jako jiné – možná kvůli stejnosti resp. mé neschopnosti uchopit jeho deklarovanou jedinečnou komediální kvalitu, mně prakticky neviditelnou [vzpomněl jsem si na dva podobné případy – Bergmanovy legrácky a Cimrmanovu povzbudivou písničku „Polární noc, má zvláštní moc...“], možná kvůli tomu, že se z tele-novely protentokrát vytratilo drama. ()
S Almodovarem to mám jak na houpačce. Některé jeho filmy se mi neskutečně líbí, jiné naopak neskutečně nelíbí (to především ty z počátku kariéry a pak ty nejnovější). Tohle bylo nominované na Oscara v kategorii zahraniční film, ale mě to moc neoslovilo. Možná i tím, že nejsem žena, ale zkrátka mě to neoslovilo. ()
Fakt ztřeštěný film o lidských bolestech a neštěstích. Ono se to nějak nepředstavitelně seběhlo, že se všechny ženské hrdinky tak hezky sešly v ultravelkém bytě s výhledem na Madrid. Společným jmenovatelem byli samozřejmě muži. Těhotná Pepa usilovala o setkání s ženatým Ivanem, její kamarádka věděla o hrozbě teroristického útoku od šiítského milence. K této dvojici se připojila šeredka se synem Ivana a korunu tomu dodala Ivanova manželka. Do toho se přimotala policie, napila se zeleninového nápoje s pořádnou dávkou prášků na spaní a celé dění prospala na podlaze. A teprve pak se začaly dít věci. Co se mi opravdu líbilo, tak to byl kysličníkový taxikář s vybavením uspokojujícím zákazníkovy potřeby. Dokonce disponoval i očními kapkami. Námět opravdu zajímavý, kýčovité a pestré provedení ruku v ruce s nápaditými oblečky hrdinek vystihovalo španělský naturel a temperament. A Banderase jsem skoro vůbec nepoznala, působil dost intelektuálně. ()
V tomto svém snad nejúspěšnějším filmu se Pedro Almodóvar ponořil do světa kultury, ve které prožil téměř celé své mládí. Španělská komedie oceněná na 45. MFF v Benátkách a dvěma Evropskými filmovými cenami. Scénář : Pedro Almodóvar. Kamera : José Luis Alcaine. Hudba : Bernardo Bonezzi. Tak jak to ve správné komedii má být, vše se komplikuje, abychom mohli být potěšeni závěrečným rozuzlením. ()
Mám-li být upřímná, musím říci, že mne tento snímek celkově příliš nenadchl. Je to způsobeno tím, že příběhy těch žen jsou mi naprosto vzdálené, a také možná tím, že jsem ještě prostě moc mladá, abych to dokázala ocenit. Ale nalézám zde několik okamžiků, které se mi vryly do paměti a až budu jednou řešit problém s nevěrným mužem, obývákem plným policistů, kteří pátrají po okouzlujícím teroristovi, do kterého je zamilovaná moje nejlepší přítelkyně, jistě si na tento kousek vzpomenu. Pro jistotu tedy těch 5*, to abych to za těch pár let, již zkušenější, nemusela přepisovat. ()
Reklama