Epizódy(12)
-
Epizoda 1 (E01)
-
Epizoda 2 (E02)
-
Epizoda 3 (E03)
-
Epizoda 4 (E04)
-
Epizoda 5 (E05)
-
Epizoda 6 (E06)
-
Epizoda 7 (E07)
-
Epizoda 8 (E08)
-
Epizoda 9 (E09)
-
Epizoda 10 (E10)
-
Epizoda 11 (E11)
-
Epizoda 12 (E12)
Obsahy(1)
Seriál Normální lidi sleduje láskyplný, ale komplikovaný vztah mezi Marianne a Connellem, od posledních dní střední školy v městečku na západě Irska až po léta strávená na Trinity College. Connel je ve škole oblíbený a patří ke hvězdám, zatímco Marianne je osamělá, arogantní a ostatním nahání strach. Ale když Connell jednoho dne přijde do Mariannina domu vyzvednout svou matku, která tam uklízí, mezi oběma dospívajícími lidmi se vytvoří podivné a silné pouto, jež se rozhodnou skrývat. O rok později už oba studují na vysoké škole v Dublinu. Z Marianne se mezitím stala královna večírků, zatímco nejistý Connell jen velmi těžko nachází své místo ve společnosti. Romantické drama zkoumá, jak jsou životy obou milenců navzájem propleteny, a jak složitá může být intimita a první láska. (HBO Europe)
(viac)Videá (2)
Recenzie (129)
Jestli emocionální život Irů funguje tak jako u této dvojice, pak se divím, že ještě nevymřeli. 1) Mlhavé dialogy jakoby naznačovaly rozostřené vnímání. Jevy nejsou pojmenovány, jen se krouží okolo, jako by autoři a autorky zkoušeli uchopit horkou pánev holýma rukama._____ 2) Zpočátku zajímavá love story se postupně mění v utahanou hru dvou introvertů. Jejich ztrápené obličeje, věru, normální lidi, jak je chápu, nepředstavují. Neustálé sebezpytování se dá snést pár minut, snad i hodinu, ale celý seriál?_____ 3) Myslím, že v jednu chvíli jsem k tobě začala něco cítit, říká Marianne svému partnerovi těsně po podařené souloži. Bing ho!_____ 4) Prý je to skvělé vylíčení toho, jak svět vnímají mileniálové. Hm...co horšího o nich lze říci?_____ 5) Pro 24letého podsaditého Ira Paula Mescala (hlavní postava, student Conell) to byl debut v hlavní roli seriálu. Zaujal mě i pěkný 23letý Ir Fionn O´Shea (student VŠ Jamie)._____ 6) Knihu jsem nečetl._____ 7) Výstižný koment: slatkakuca***. ()
Miniseriál z Írska, obsadený v hlavných úlohách dvomi sympatickými mladými hercami. Svoje úlohy prežívali poctivo a približne prvé tri diely som bola vďačná a nadšená. Nie celkom štandardný, aj keď od začiatku romanticky ladený príbeh v štýle Anny zo Zeleného domu. V konečnom dôsledku teda rozumiem, prečo väčšina užívateľov seriál tak vysoko hodnotí – od začiatku do konca si nebudete istí, kto je tu normálny a ako ten vzťah skončí. Romantika teda bola, aj niekoľko odtieňov šedej. Ale minimálne od polovice ma zabíjala hrozná nuda. Nevedela som si odpovedať, prečo sa ľudia toľko „šprtajú“ vo svojom vnútri, prečo všetko toľkokrát riešia? Ak by sa ma partner každú polhodinu opýtal, ako sa cítim a čo mi je... Už leží zakopaný pod jabloňou. Ale možno len patrím do generácie, ktorá nepotrebovala psychiatrov a žiaru reflektorov – veci sme si povedali pekne do očí. Vlastne sa mi najviac páčila – približovala normálnym ľudským reakciám – Connellova mama Lorraine. ()
Neberiem úplne argument “je to moc uplakané” pri diele, ktorého hlavným motívom sú emočné problémy. Seriál je lepší než kniha. Mám tú knihu rád, pretože ma zastihla v jednom zložitom období môjho života a našiel som v nej viac vecí, s ktorými som sa dokázal stotožniť. Ale rozhodne to nie je žiadna high literature. Sally Rooney nie je moc dobrá rozprávačka. Či už bola odosobnenosť (čo by bolo v knihe o citovej vyprahnutosti pochopiteľné) úmyselná, je to autorkin štýl, alebo obmedzené schopnosti; nemám úplne rád tieto civilné veci, príde mi, jak keby nemali vlastnú tvár. Navyše tam urobila niekoľko chýb. Minimálne rodina Marianne (byť zapadá do konceptu vyprahnutosti) sú hlúpe postavy, lacné skratky. A nikdy som Sally Rooney neodpustil, že na poslednej strane doslova povedala to, čo sme si mali domyslieť. Seriál niektoré z týchto chýb napráva, navyše v audiovizuálnom médiu dáva veciam tvár. Má tiež svoju chybu (upozadňuje tú vec s Marianninou - masochizmus by nebolo správne slovo, chcel som napísať “submisívnosťou”), ale rozhodne to JE generačný román. Je to dôležitý komentár, nielen o mileniáloch. Nie je to kritika pomerov, to vôbec, skôr niečo jak smutný hudobný album. Emo bez pózy. Mojou najobľúbenejšou postavou seriálu aj knihy je Conellova matka, najobľúbenejšou scénou tá, ako sa naňho urazí a odíde z auta. A to Marianne patrí medzi moje najobľúbenejšie knižné postavy. Aj keď k nej mám výhrady. K ľuďom, ktorých mám rád mávam výhrady. Z fleku by mi napadlo 20 herečiek, ktoré by ju dokázali stvárniť skvele, i tak je ale Daisy Edgar-Jones najväčšia castingová výhra v dejinách. Je to moc milá, smutná baba, má moc pekné prsia. Od začiatku bola Marianne jedine ona. Mescal je tiež skvelý, soundtrack tiež. Nedám 5*, pretože to nie je úplne deep, ale precítil som to, ako precítite veci, v ktorých sa nájdete. ()
Výjimečná záležitost v tom, jak dokáže hned od počátku vtáhnout, vzbudit emoce, jak je ten příběh Marianne a Connella silný i křehký zároveň, se spoustou melancholie, hloubky, krásy i tragična. Normálnosti v nenormálnosti, velmi osobních rozhovorů o úplně obyčejných věcech, jedinečných v tom, že je mezi sebou vedou dva lidé, kteří mají to štěstí, že se našli a chápou se (většinou). A vy ty dva (ne)normální lidi můžete v jejich myšlenkách, chování, váhání, nejistotách rovněž chápat nebo taky nechápat a užívat a/či prožívat si to. Výborně zvolený je ústřední pár - dva talentovaní osobití herci, kteří se ještě ke všemu dobře hodí jeden k druhému. A i když je to celé zejména o těch dvou, dostane se vám řady silných scén, do kterých jsou zapojeny i další důležité a dobře zahrané postavy (např. rozhovor Connella s matkou v autě po jeho oznámení, koho vezme na maturitní ples, patří k pasážím, které si budu intenzivně pamatovat ještě hodně dlouho). Velice vkusné a přitom často opravdu vzrušující jsou erotické scény. Vydařený soundtrack krásně podtrhující atmosféru. Můžete si také velmi užít jazyk, pokud máte jako já raději "ostrovní" podoby angličtiny než angličtinu americkou. Čtyři a ne pět hvězd dávám Normálním lidem proto, že po prvních pro mě až kouzelných dílech jsem začala mít postupně pocit, že se některá schémata příliš opakují, že se Marianne a Connell až trochu masochisticky a zbytečně brání tomu být (spolu) šťastní, což se pak svým způsobem dokonalo i v závěru, který mě tak úplně neuspokojil. Jinak ale tenhle seriál považuji za mimořádnou záležitost a doporučuji. 80 %. ()
Damn! Jsem evidentně fucking mileniál se sklony k psychickému masochismu, co vyjadřuje svoje pocity a city lépe v psaných řádcích, či pomocí hýbajících obrázků! No a asi proto mi tohle přišlo dost blízké! Shit! Pracuju na tom ale....a jako halo? Ta kamera? Tak to jsem dlouho neviděla tak citlivé a přirozené záběry! Bravo! ()
Galéria (281)
Zaujímavosti (4)
- Sport, kterému se studenti ve škole (např. v první epizodě) věnují, je galský fotbal. (FTP)
- Po natáčení věnoval Paul Mescal (Connell) řetízek své postavy Daisy Edgar-Jones (Marianne). (Axarus)
- Představitel Conella Paul Mescal stejně jako jeho postava hrál na střední škole fotbal a studoval na Trinity College v Dublinu. Conell v seriálu studuje literaturu, kdežto Paul vystudoval herectví. (Jolinar)
Reklama