Réžia:
George A. RomeroKamera:
George A. RomeroHrajú:
Duane Jones, Judith O'Dea, Karl Hardman, Marilyn Eastman, Keith Wayne, Judith Ridley, Kyra Schon, Charles Craig, S. William Hinzman, George Kosana (viac)Obsahy(1)
Do kin míří další naprostá klasika jménem Noc oživlých mrtvol. Tenhle film se stal přelomovým a ovlivnil celý další vývoj hororového žánru. Příkladem budiž pojem zombie, jehož celosvětové vnímání se změnilo právě až s Nocí oživlých mrtvol. Do té doby to byl člověk při rituálu Voodoo, pak už nemrtvý dychtící po lidském masu. Příběh sleduje osudy sedmi lidí, kteří najdou útočiště před živými mrtvými na opuštěné farmě. Pak se situace ale zvrtne a přeživší se pustí do sebe vzájemně. Film je i na dnešní dobu hodně syrový a správně nekompromisně děsivý, takže v porovnání s ním vypadají moderní horory trochu pohádkově. (Pannonia Ent.)
(viac)Recenzie (458)
Připomíná mi to strašidelnou pohádku pro děti, aby se po večerech netoulali venku, i za cenu přetrvávajících psychických následků. Nebudu se rozplývat nad tím, že jde o přelomový film s úchvatně mrazivou a děsuplnou atmosférou, která zastavuje dech. I když je to do míry větší než menší pravda. Prostě mám osobní problémy s tímto druhem filmů. A přestože snad i dokáži pojmout jakýsi zvrhlý druh půvabu tohoto hororového kusu a dokonce ocenit i to herectví, tak mě to přijde uhozené. Není nad řízené zničení vesmírné sondy u planety Venuše, které potom vysílá životu nebezpečné záření! Není nad to, když se utíká před hrozbou a několikrát se upadne na zem! Není nad to, když postavy ztratí jakýkoliv zbytek rozumného uvažování, a stříkají benzinem z pumpařské pistole zběsile kolem sebe, nehledě na to, že jejich účinnou ochranou je oheň! Není nad to, nechat se bez jakékoliv známky odporu ubodat lopatičkou. Nakonec je vždy lepší střílet všechny mezi oči, než se ptát, jestli je tam někdo živě živý, byť se neživí živí přemisťují vpřed snad až flegmaticky pomalu. A tak jediným světlým místem zůstávají rozpory mezi vyděšenými lidmi v jejich dočasném útočišti, kdy se naplno rozvíjí jejich ustrašenost, sobectví, teatrální hrdinství, škodolibost a touha ublížit a pomstít svoji uraženou ješitnost. Hlavní postavou je Ben (zajímavý Duane Jones), evidentně zloděj aut, který projevuje nejaktivnější známky odporu před nebezpečnými monstry a vehementně až násilně se dožaduje zapojení do obrany i od ostatních osob. Ovšem do všeho se může vloudit rozhodující faktor chyby a až chorobně nadutá ješitnost o správnosti vlastní cesty. Jeho zarytým názorovým oponentem je Harry Cooper (zajímavý Karl Hardman), který touží především po bezpečí své rodiny a ukrytím do hlubokého ochranného valu sklepa. Další skrývající se osoby: ledově zkamenělá Barbra (Judith O'Dea), zbrklý mladík Tom (Keith Wayne), jeho bojácná přítelkyně Judy (Judith Ridley), Helen Cooper, znechucená jednáním svého manžela, (Marilyn Eastman) a její zprvu polehávající dcerka Karen s překvapením (Kyra Schon). Z dalších rolí: Barbřin lehce zlomyslný bratr Johnny (Russell Streiner), šerif - drsňák McClelland (George Kosana), či první z monster neživých (S. William Hinzman). Snad i dokáži něco z tohoto filmu ocenit, ale i tak nerozumím tomuto druhu zábavy. ()
NFR 1999 ()
Dlouhá léta mě zajímalo, jestli prapůvodní černobílý zombie horror měl nějaké smysluplné příběhové zarámování. Teď už můžu říct, že má, a k mému údivu fungující líp než u řady soudobých žánrových souputníků, kteří už se kolikrát ani nesnaží cokoliv vysvětlit a jenom vrhají proti přeživším lidem sprintující nemrtvé, nejlépe po desítkách. Sice to platí jenom v kontextu doby, ale právě tenkrát to musela být neskutečná pecka, protože sci-fi se za oněch časů psalo v tomto duchu, a to, co nabubřele nazýváme dobýváním vesmíru, přinášelo tehdy aktuálně velkou spoustu překvapení. Takže jaký je problém s podivným druhem radiace z vesmírného bordelu sesbíraného jakousi sondou?:) Mělo to zkrátka něco do sebe, a mělo to nemalé společenské přesahy, ale v mém světě jsou živáčky na kusy trhající umrlci předurčeni výhradně k tvrďácké zábavě:) Chápu, že je to taková klasika, a vzdávám velký Respekt na úkor Zacka Snydera a spol., protože už mi nepřijdou tak originální v "řešení" snižování počtu přeživších, a vidím je už jen téměř výhradně jako klipaře a rekvizitáře bez nějakých myšlenek. Což ovšem neznamená, že mě jejich filmy nebudou bavit. 80% za nečekaně komplexní zážitek. ()
Romero nekompromisně odříznul hororový žánr od jeho goticko-nadpřirozených kořenů a pod vlivem Mathesonovy novely Já, legenda šokoval diváky zřejmě prvním příkladem tzv. sociologického hororu (za jehož otce bývá někdy neprávem označován Craven). Dokázal zachytit soudobý strach z represivního aparátu, znepokojení ze stoupající kvantity a brutality násilí v ulicích. Možná nejvýmluvnějším komentářem k době je závěr, kdy se jako největší zrůdy neprojeví zombies, ale (bílí) venkovští balíci, zastupující nedůvěryhodné autority. Laciná vizuální stránka byla zčásti nutností, zčásti snahou přiblížit se dobovému televiznímu zpravodajství (rovněž černobílému). Výsledkem je nejen přelomový horor, stojící na počátku vlny neučesaných „feel-bad“ filmů (Poslední dům nalevo, Texaský masakr motorovou pilou...), ale také kruté a pravdivé zachycení nálady pro (nejen) americkou společnost zlomových let. 85% Zajímavé komentáře: Marigold, Radko, Kusko.t2, MIMIC ()
Night of the Living Dead jsem paradoxně viděl z Romerova zombie seriálu jako poslední, a musím teda říci, že svůj debut se mu zatím překonat nepodařilo. Je pravda, že některé momenty už dnes působí trochu směšně, stejně tak jako chování postav, ale svou atmosféru film stále má (půlnoční projekce mu jistě pomohla). Moc se mi líbilo, že hrdinové získávali informace z televizního a rádiového vysílání - připadalo mi to dost reálné a vzpomněl jsem si při tom na povodně z roku 2002, kdy jsme čekali na nejnovější zprávy stejně nedočkavě jako oni. Vyzdvihnout se musí závěr, ten se totiž opravdu povedl (ačkoli má své logické mezery). Horror movie of the Year ()
První film od tohohle, řekl bych, zakladatele zombies filmů, který za to vidění určitě stojí. Sice jsem se u něj nebál, za to jsem se ale výborně pobavil a ta atmosféra byla geniální. Celý film se totiž odehrává na jednom místě, a já filmy tohohle typu mám hrozně rád. Celý film se táhne děsně pomalu, ale zásadní je každá minuta, nikdo neví, co se může každou chvíli stát, a stát se může opravdu cokoliv. Herci také hráli na plno, i když mě tam neskutečně rozčilovala ta ženská, i když to byl asi účel. Noc oživlých mrtvol je film, který se musí vidět, dobře se na to kouká, svižně to utíká a má to unikátní atmosféru, která nenechá jen tak diváka usnout. Na druhou stranu ta pointa byla až moc prokoukatelná, kdybych neviděl parodii Soumrak mrtvých, možná bych byl v šoku, ale jelikož jsem ten film viděl asi stokrát, tak jsem si všim, jak moc se autoři Soumraku tímhle filmem inspirovali, každopádně oba filmy jsou na tom co se kvality týče hodně vysoko, ale nevím jestli bych se na to znovu podíval, na Soumrak určitě jo, protože u něj se aspoň zasměju, tady ta vážnost překračuje všecky meze, a kdo by se rád znovu podíval na atmosféru načichlou smradem mrtvol, chodící nazelenalé obludky a neskutečně vypsychované postavy, které svojí úlohu berou děsně vážně...? ()
║Rozpočet $114,000║Tržby USA $12,000,000║Tržby Celosvetovo $30,000,000║ Režisér George A. Romero a začiatok jeho zombickej ságy ani lepšie nemohol začať. V podstate z jednoduchého príbehu vystaval ponurú drámu o vzťahoch ľudí zajatých v dome ohrozujúceho hladnými zombíkmi. Práve týmto filmom sa vytvorila základná stavba pre rozvoj tohto horrorového subžánru, kde ožívajú mŕtvy. Tento žáner prežíva až dodnes a stále má čo ponúknuť, aj keď prechádza občas nejakými menšími úpravami. Najlepšie na tom je že aj samotný Romero dnes už označovaní ako otec zombii žánru, stále prispieva a obohacuje to čo pred desiatkami rokov začal. Naposledy sa zaskvel skvelým doplneným ságy v podobe Denníka mŕtvych . K jeho zombii prvotine ešte dodám, že už vtedy sa dokázal pohrať dosť slušne z trikmi, maskami a strihom a tak nám prináša miestami brutálne scény plné násilia, napätia a krvi. /80%/ ()
Gooorrre!!! To je moc pěkné masíčko, jen co je pravda. Přesně takhle má vypadat brutální horror, málo keců, rovnou pěkně na věc. Útulný hřbitůvek, bratříček a sestřička přijíždějí plakat na tatínkův hrobeček, když tu... they´re coming to get you, Judi! Pánové i dámy, co divně chodí a mají to už nějaký ten pátek za sebou, si chtějí odpočinout od hrobního pohodlíčka a vyrážejí na špacír mezi živé... "Noc oživlých mrtvol", to je především parádní atmosféra od první vteřiny, výborná kamera, atmosferická hudba a patřičně poamatérštělé herecké výkony, které tomu dávají šmrnc. Prostě kulťák se vším všudy. Přesně ten druh filmu, kterému se říká "žánrotvorný". S odstupem těch let přeci jen místy trochu vlažně plynoucí, ale v každé vteřině expresivní stylizací připomínající éru němého filmu. Čili nejen koukatelné, ale dokonce strhující. Lepší horror brutálního ražení aby člověk pohledal. Tak bacha, aby vás při příští návštěvě krchova nepoboskal nebožtík... ()
Pocit hrůzy a ohrožení, atmosféra strachu z toho, co je venku i napětí mezi těmi, co jsou vevnitř - vše je skvěle navozeno + navíc film působí docela autenticky - černobílý obraz, dokumentární kamera, neherci. Jeden z významných hororových milníků. ()
Geniální zombíkovina! Začátek je silně naivní a ze zombíka na hřbitově jsem měl dosti rozpačité pocity, chvílema to bylo až komické. Ale s přibývající stopáží začně neuvěřitelně přituhovat a konec je fakt psycho. Hlavní hrdina je cool muž činu, který si prostě ví rady, jeho představitel Duane Jones navíc podal asi nejlepší výkon ze všech zůčastněných. Černobílá barva tomu filmu prospívá, jelikož jen přilívá olej do celkové ponurosti. Minimalistická hudba je geniální, zvlášť ve scéně, kdy zombie poprvé žerou lidské maso. Pro fanoušky zombie žánru tento film určitě nebude zklamáním. Geroge A. Romero se rázem vyšvihl mezi mé oblíbené režiséry. ()
Najlepší čierno-biely horor na svete? Mladý Romero ukázal, že ak filmár nadáva na malý rozpočet, je to od veci. Kvalitný režisér z toho urobí plus. Krásna kamera, jedinečná atmosféra, skvelá výprava (pochmúrny cintorín, ponurý dom, depresívny vidiek), bravúrna práca so svetlom/tmou/šerom, v čase premiéry šokujúci scenár (Afroameričan ako titulný hrdina) a pôsobivá výprava sychravých jesenných lesov s množstvom legendárnych scén (úvod na zvečerievajúcom sa cintoríne, mrazivé strieľacie finále). Ale farebný remake sa mi páči ešte viac. Cinematik Piešťany 2007 ()
Šedesátá léta dvacátého století přinesla zásadní tematický posun pro filmové horory. Do té doby totiž žánrové snímky zobrazovaly ohrožení přicházející zvně našeho světa, zpravidla v podobě nadreálných monster typu upírů, vlkodlaků, mimozemšťanů či všemožných zvířecích bestií. V případě, že nositelem zkázy byl výplod člověka jako v případě doktora Frankensteina, bylo vždy jasně konstatované, že strůjcem zla je outsider stranící se společnosti. V roce 1960 přišel zásadní zlom s Psychem Alfreda Hitchcocka, kde vrahem byl na první pohled obyčejný mladý muž s psychickou poruchou. O čtyři roky později snímek The Last Man on Earth (Poslední muž na zemi, 1964) podle románu Richarda Mathesona Já, legenda (I Am Legend, 1954) rozvedl monstrositu obyčejných lidí do apokalyptických rozměrů. Potenciál tohoto směru dovedl do maxima George A. Romero ve svém debutu Noc oživlých mrtvol, který inicioval zlom v ikonografii filmových zombií. Nejen, že oživlé mrtvoly ani náznakem nespojuje s mystikou či okultismem, ale ani se nezatěžuje tradičně nesoudným vysvětlováním jejich původu. Zombie zde totiž slouží nikoli jako laciná atrakce, ale coby katalyzátor vyprávění. Nejzásadnější posun, s nímž Romero přišel, bylo přenesení pozornosti z vnější hrůzy fantaskních zrůd na vnitřní zlo, které se ukrývá v lidech samotných. Romerova nihilistická vize společnosti hroutící se tváří v tvář iracionálnímu ohrožení rezonovala s dobovými náladami v Americe konce šedesátých let. Vleklá válka ve Vietnamu a její dopad na veřejné mínění a polarizaci společnosti v USA se odráží jednak v obsažených mediálních obrazech apokalypsy, ale také v zastřešující nedůvěře vůči státním aparátům. V době uvedení filmu nicméně málo kritiků dokázalo ocenit komplexnost a myšlenkovou výbušnost snímku. Naopak spíše jeho autorům spílali za explicitní násilí a absenci jakýchkoli pozitivních hodnot. Již o pět let dříve ustanovil trashový klasik Herschell Gordon Lewis svým snímkem Krvavá hostina (Blood Feast, 1963) žánr gore filmu a záhy i další tvůrci zkoušeli explicitní krvavé výjevy povýšit na přímočarou atrakci. Nicméně fušerskost a okatá hloupost Lewisových snímků i děl jeho následovníků umožňovaly divákům získat vůči zobrazovaným hrůzám bezpečnou distanci. Tentokrát ale díky dramatickému vyprávění, s důrazem na konflikty mezi lidmi zbavenými racionálních jistot a bezpečí společenské struktury, veškeré zobrazované hrůzy přesně cílí na úzkosti a podvědomé obavy publika. (text byl původně psaný pro katalog LFŠ) ()
No ja vim, ze se jedna o jeden ze zakladnich filmu zanru, ale ze by to byla takova parada, to teda rict nemuzu. Spousta veci tu je docela spatne. Zombici se sice motaj a pajdaj pomalu, ale obcas jdou docela rychle a sem tam i pouzivaj naky predmety a to by podle me delat nemeli. Navic naliceni je fakt tragicky, ze ma misty clovek problem poznat, zda to je zombik nebo nekdo zivej. Co se tyce samotnejch hercu, tak nejak zvlast spatnej vykon nikdo nepredvadi, akorat skoda, ze je to opet takova ta klasicka sestava. Zmrd co jim to kurvi, odvaznej frajer, naky ty holky a drsnej cernoch. No a dalsi problem je, ze po skvelym a docela strasidelnym zacatku film vytuhne v baraku, kde postavy asi 45 minut jen kecaj, nez se zacne neco poradnyho dit. No a pak je opet slusnej zaver, navic s hodne vtipnym koncem. A posledni vytka je, ze krve tu je naproste minimum, zadna krvava zapamatovanihodna akce tu neni a "hostina" tu je jen jedna a to vcelku odbyta. Ale i kdyz mam k filmu tolik vytek, nemuzu rict, ze bych se nebavil. ()
"Je i horší úděl než smrt."? Tento kultovní americký film (často označovaný i jako "splash and slatter") s neopakovatelnou černobílou atmosférou, který de facto definoval žánr filmů o "zombie", zaznamenal komerční průlom. Má působivou, ponurou a syrovou atmosféru plnou hrůzy, strachu, násilí, bezmoci, bezvýchodnosti a všeobecného ohrožení, vynikající hudbu a především tu černobílou velice emotivní a působivou kameru a jako celek film působí tak trochu dojmem nějakého autentického dokumentu. Slabší místa, kde se relativně nic neděje, se zde dobře doplňují s těmi silnějšími a naopak. Jinak opravdu skvělé, a to především z dnešního pohledu, bez hepíku i jako "kult" i ti neherci byli dobří.. ()
Mně osobně nejsympatičtější zombie film vůbec. Za základní kámen žánru ho považovat nelze, ale nastartoval novou a zlatou éru ne-voodoo zombies. Tento snímek znamená předěl mezi klasickým a novodobým hororem. ()
Jeden z nejsilnějších filmových zážitků druhého ročníku základní školy. NOC OŽIVLÝCH MRTVOL na mě tehdy zanechala hlubokou jizvu a od té doby nejde jinak, nežli milovat horror ... A zombies! ()
Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. ()
Jedná se jednoznačně o přelomový film, který definoval subžánr "zombies" horrorů. "Chodící mrtvoly" poté chodili ve filmech tolikrát, že by to šlo jen s těží spočítat. Romero ovšem nenastavuje v této prvotině později zaběhlá a dosti respektovaná klišé. Je zajímavé že v tomto filmu například nepadne ani jednou pojem "zombie", ale mluví se "o nich" jako o "ghouls". Navíc zombie zde vykazují jisté známky rozumu, používají nástroje apod. Tohle dílo bylo jistě převratné, zobrazovalo navíc jevy, do té doby ve filmech téměř nevídané - několik brutálních vražd, lidské vnitřnosti, kanibalismus ... Ovšem spoustu z toho zobrazil již o několik let G. G. Lewiss v "Blood Feast" a ještě k tomu barevně, takže se Romerovi v tomto směru nedá přisuzovat žádné průkopnictví. Film je dobře natočený, vykazuje však ještě jako by známky expresionismu, což jako by "štěpí" film do dvou období a oblastí. Černobílé zpracování mi spíše vadí. Nehledě na to, že film je v oblasti horroru jeden z nejzásadnějších, osobně mi připadne, že věkem dosti zeslábl a dnes jsem se u něj již docela nudil. Samotný závěr filmu je však opravdu něco úžasného a šokoval mne více než celý film - klasický kritizující a filosofující Romero!! ()
Je i horší úděl než smrt. Devastující závěr! ()
Autenticita, syrovost, znepokojivost a razance. Tím disponuje matka všech zombie filmů. ()
Reklama