![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/163/161/163161725_00ed2d.jpg)
Réžia:
John SaylesScenár:
John SaylesKamera:
Austin De BescheHudba:
Mason DaringHrajú:
Bruce MacDonald, Maggie Renzi, Adam LeFevre, Gordon Clapp, David Strathairn, John Sayles, Amy Schewel, Mark ArnottObsahy(1)
Ve dvaceti horovali pro volnou lásku a společně protestovali proti válce ve Vietnamu. Teď je jim kolem třiceti, dřívější radikalismus vystřídal umírněnější, střízlivější pohled na svět, mladické ideály pomalu vybledají... Jedno jim ale zůstalo: jejich dávné přátelství. I proto se teď, po více než deseti letech scházejí v newhampshirském domově Mikea a Katie, kteří spolu těch deset let vydrželi. Minulost se jistě nedá vrátit a každý z nich už dnes žije svým životem. Ale alespoň na ten jeden víkend bude zase Secaucuská sedmička, jak jim kdysi říkali, spolu...
Lehce autobiografické drama o setkání bývalých spolužáků je filmovým debutem režiséra Johna Saylese, který nejen odstartoval celou jeho filmařskou dráhu, ale měl i nemalý vliv na mnoho filmů osmdesátých let. Nízkorozpočtový snímek za pouhých 60 tisíc (vlastních) dolarů natočil za 25 dní s de facto čistými amatéry. (Až na jednoho stáli všichni před kamerou poprvé v životě - a mnozí z nich i naposled. Debutoval v něm mj. i režisérův spolužák David Strathairn, který nedávno zazářil ve filmu Dobrou noc a hodně štěstí). (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (14)
Další z řady konverzačních komedií, které se ztratili na půl cestě. Místy nezáživná nuda. ()
NFR 1997 ()
Přiznám se, že jsem čekal od tohoto filmu více. Tohle je bohužel čistě konverzační film, a jako takový dost nudí. Předně tomuto filmu nesluší velký počet postav. To bohužel tento film v mých očích dost zabíjelo. Od začátku jsem se totiž nebyl schopný zorientovat ve všech postavách a ani během 105 minut, kdy film trval, jsem nevěděl u více než poloviny postav, jak se jmenují. A to bylo docela na pováženou. Protože chci-li si film vychutnat, musím vědět, která postava se jak jmenuje a jaký má vztah s ostatními. A tím, že jsem se neorientoval v postavách, tak jsem se logicky téměř po celou dobu filmu neskutečně nudil. A dále tento film zabíjí i neskutečně dlouhá stopáž. Ona vlastně zase tak dlouhá není, ale aby konverzační film trval 105 minut, to asi není zrovna dvakrát ideální. Takže mám-li to shrnout, ideální by bylo zmenšit počet postav zhruba na polovinu a zkrátit stopáž aspoň na těch 80 minut. Protože je-li nějaký film založen jen na povídání (opravdu ničeho jiného než konverzace se zde nedočkáte), tak je důležité, aby se divák orientoval v postavách. A to se u mne nezdařilo. Ale abych jen nehanil. Chvílemi se mi to i líbilo (hlavně začátek a potom scény z hospody a z policejní stanice), ale to byly opravdu jen světlé chvilky. Takže dávám dvě hvězdičky, protože aspoň nějaká snaha byla a zase tak hloupý film to nebyl. ()
I když je to vlastně pouhá „konverzačka“, John Sayles tu prokazoval nesporný režijní, scenáristický i střihačský (nejen basketbalová sekvence) talent. Možná to mohlo být o trochu kratší, ale i takhle to byl velmi slušný nezávislý debut (70%). ()
ČESKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČT 2 = 7.9.2008 (5.9.2008) ()
Vždycky když vidím, že se chystá nějaké setkání dávných kamarádů, začínám mít osypky z toho, jak se budou řešit všelijaké křivdy minulosti apod. V tomhle filmu k tomu naštěstí nedošlo a to setkání proběhlo celkem v klidu a pohodě. Kámoši a kámošky pokecali a zase se rozjeli každý svým směrem. To by bylo v pořádku. Jen nějak nevím, proč bychom na to vlastně měli koukat, když si z toho nemáme co vzít a že by to nějak extra bavilo, to se také říct nedá. Takže nakonec lehce podprůměrný a veskrze obyčejný film. ()
To uz rovno mohol John Sayles sfilmovat to, ako jedneho dna obvolal cely telefonny zoznam v jeho meste/stvrti a nasledne mohol tie dialogy uplne volne pospajat do filmu. Tiez by tie dialogy davali taky zmysel jak tuna 50 % ()
Dobrý režijní debut Johna Saylese, vydařený konverzační film, ale své chyby má a nejlepším filmům žánru se nemůže ani vzdáleně rovnat. I tak, dobré 3*. ()
chybělo tomu napětí, které je třeba k udržení pozornosti. nedalo se na to prakticky dívat. ()
Film stojí na diskuzích a rozhovorech, kdy jakoby hrdinové vzpomínali na minulost. Ale doprdele kam se poděla ta vzpoura a punk, na kterých měl kdysi jejich život stát!!! Po deseti letech koukají všichni úplně jinam. Netvrdim, že člověk se nemění, to samozřejmě. Ale Návrat je o změně postojů v časový posloupnosti, což se ve filmu nijak neděje. Prostě se tak stalo a lidi si povídaj jaký to kdysi bylo, ale dialogy přitom vychází z úst naprosto někoho jinýho. Chybí mi tu ten odkaz na jejich minulou hrdost... ()
Užvaněný film o setkání kamarádů a kamarádek po letech, ale na svou dobu svěží,(max.50%) ()
Témata v konverzacích, které jsem ve filmu mohl slyšet a vidět, mě až tolik neoslovovala a tím pádem co bych na filmu měl obdivovat. Jako debut je to solidní a herecké výkony taktéž. ()
Zajímavý film...než jsem se na něj podíval, přečetl jsem si o něm, že je to dost nízkorozpočtový snímek. A to je na filmu vidět ikdyž to v tomhle případě zas tak moc nevadí. Je to vlastně příběh skupiny lidí, kteří se znají povětšinou ze střední a kteří se každý rok scházejí, sdělí si nové historky, pořeší "kdo s kým," popovídají si o práci, zahrají si dohromady pár her, zajdou na pivko a prostě jen tak zavzpomínají na staré časy. Tohle je vlastně celá nápln filmu. Neříkám sice že je to málo, ale popravdě těžko se na to kouká. Z těch několika postav dokážete rozpoznat čtyři...možná pět. Zbytek splývá nebo prostě dělá jakousi vatu. A jak už zde zaznělo, stopáž je fakt přepísklá. Zasmál jsem se jednou když po tom asistentovy senátora s dětskou tváří chtěli v baru občanku ale jinak prostě slabý. Dalo by se říct, že něco podobnýho by se dalo jen tak natočit s kámošema... Na tenhle film se prostě dneska vzpomína jenom proto, že je to první film Johna Saylese. Jinak by se na to po letech dívalo zase jenom pár kámošů jako ve filmu... ()
Filmy tohoto typu mívám rád. A i tento by se podle mě docela vyvedl nebýt přinejmenším rozpačitých hereckých výkonů. Nevím, jestli to bylo režií či "nadáním" hlavních protagonistů, ale chvílema to bylo docela úsměvný. Když se ale od toho člověk oprostil, tak to ušlo. ()
Reklama