Réžia:
Philippe FalardeauScenár:
Philippe FalardeauKamera:
Sara MisharaHudba:
Martin LéonHrajú:
Margaret Qualley, Sigourney Weaver, Douglas Booth, Seána Kerslake, Colm Feore, Brían F. O'Byrne, Yanic Truesdale, Hamza Haq, Théodore Pellerin, Tim Post (viac)Obsahy(1)
New York, 90. léta. Poté, co opustila postgraduální studium a pokračovala ve svém snu stát se spisovatelkou, byla Joanna (Margaret Qualley) najata jako asistentka Margaret (Sigourney Weaver), stoické a staromódní literární agentky slavného spisovatele J. D. Salingera, autora slavné knihy Kdo chytá v žitě. Joanna se tak ocitá ve vybrané společnosti literárního světa, která je ovšem kontrastem k jejímu obyčejnému způsobu života. Uznání se jí však nedostává, všechen čas v práci tráví v malé potemnělé kanceláři a Margaret ji neustále odstavuje na vedlejší kolej. Navíc ve firmě, kde pracuje, stále vládnou diktafony a psací stroje, což práci výrazně ztěžuje. Když se v kancelářích objeví první počítač, Margaret jej spíše vnímá jako vetřelce než jako pomocníka. Po práci se Joanna vrací domů do Brooklynského bytu, kde není ani umyvadlo, a večery tráví se svým levicově zaměřeným přítelem. Hlavním Joanniným úkolem je zpracovávat nekonečné množství pošty adresované Salingerovi. Jeho čtenáři v dopisech často popisují své životní osudy, ale k Salingerovi se nikdy nedostanou, jejich jediným čtenářem je totiž Joanna. Ta čte tyto často srdcervoucí dopisy zaslané z celého světa a zdráhá se posílat zpět jejich pisatelům neosobní standardní odpovědi připravené agenturou. Impulzivně do dopisů začíná vkládat vlastní myšlenky a postoje k životu. Výsledky jsou vtipné i dojemné, Joanna díky nim začíná objevovat svůj vlastní pohled na svět a život v něm. Příběh navíc dostane obrátky ve chvíli, kdy jednoho dne Joanně zazvoní telefon a ve sluchátku se nečekaně ozve sám velký J. D. Salinger, který žije v ústraní na venkově, na veřejnosti se téměř neobjevuje a mnoho let nikomu neposkytl ani rozhovor. (Cinemart)
(viac)Videá (3)
Recenzie (17)
Slaňovat po hřbetech. Vplést se, zahledět do jiných stránek. Rokovat s obsahem "jamek." Pod střechami rukopisných nálad, Usadit se pod lampičky nad vnímavou spontánnost pulsujících drobniček. Holdovat rozptylu vábniček. Tříbit světy interních, vyslovených "maleb." Odhodlat se k, posilnit putování s magickými křídly mysli. Zapsat se étosem souznění, katarzí do prostoru múz, aury autorských vazeb. ()
Neamericky americký film se dotýká jemnějších citových i duševních vazeb dospívající dívky, která opakovaně hledá a nachází sebe samu, aby na konci tohoto nevšedního díla konečně našla sebe samu. Bloudění umělecké i partnerské našlo konečně odrazový průsečík budoucího - jak se zdá již opravdu dospělého života. Sigourney Weaverová i Margaret Quaelleyová tvoří ne zcela obvyklý pár, který hlavní hrdince skýtá možnost neustálého růstu. Zarámování příběhu vzdáleným sbližováním se spisovatelem Salingerem dotváří tento duchovní trojúhelník. Příběh se zdá být položen zhruba do sedmdesátých let minulého století, možná i do přelomu let osmdesátých. Jemná dfilmová řeč i až taktně pojatá metaforika, která je její součástí dotváří nevšední celek tohoto psychologickolyrického filmu. V každém případě je na co se dívat a o čem přemýšlet. ()
Já vím, že si tento film čtyři hvězdičky nezaslouží. Ale protože miluju knihy a Salinger je moje velká láska, musím filmu trochu nadržovat. Asistentka Joanna je milá dívka, šéfová nesnesitelná megera (až ke konci se ukáže, že umí být lidská), nic nového, to se dalo očekávat. Ale ty stohy dopisů od Salingerových fanoušků, které má hlavní hrdinka na starosti, mě fakt bavily. Psali mu mladí lidé, kteří se ztotožňovali s Holdenem Caulfieldem. A já se jim nedivím. I mně tehdy před mnoha lety, kdy jsem knihu četla poprvé, připadalo, že Holdenovi dokonale rozumím a můžu se s ním ztotožnit. Knihu jsem za ty roky přečetla už tolikrát, že znám některé pasáže téměř nazpaměť. Myslím, že žádná jiná kniha pro mě neměla takový význam jako Kdo chytá v žitě. Slavný spisovatel téměř není ve filmu přítomen, protože už řadu let skoro nevychází z domu a s nikým nekomunikuje. Ale to vůbec nevadí. Jde hlavně o to, jak dopisy jeho obdivovatelů ovlivnily život hlavní hrdinky. ()
Pekná hudba, nie veľmi sympatické postavy, ale dejovo to ušlo. Najmä pre fanúšikov literatúry. Teda literatúry ako spojeného slova a nie "litra" a "túry", čo býva väčšie lákadlo. Film o pozadí spisovateľského sveta v New Yorku, miestami až pripomínajúci atmosférou Woodyho Allena. Je to o osobnom raste, túžbach a ambíciách v tejto brandži. Film nie pre každého. ()
Kanada pokúrovaná s Írskom, to nemohlo dopadnúť dobre. Kto chytá v žite som čítal, žiaľ. Ale žeby to vo mne zanechalo nejakú stopu a chcel by som kvôli tomu kontaktovať autora, no to asi nie. Americká mládež sa v tom nachádza, stále. Do toho vstupuje mladá, nevyskákaná čajka, ktorá chce byť silou mocou spisovateľkou. Čiže vymení miesto sekretárky, s istým platom a možnosťou karierného rastu za bratislavskú kaviareň, chudobu a živorenie. Ženy. Film je do poslednej tretiny pozerateľný. Nebaví nejak extre, ale kotlety som si nešklbal, dokonca ma ja zaujímalo, ako dopadne to stretnutie a čo taký agent vlastne robí. Posledná tretina ale úplne stratí tempo, riešia sa tam píčoviny, scény sa umelo naťahujú a ako keby rejžo nevedel, ako to ukončiť. Tak začne pridávať snové pasáže, ktoré tam do vtedy neboli. Obrovskú výhodu ale vidím hlavne v tom, že to má rozumnú minutáž, inak by to dopadlo, po pridaní nadbytočných scén, podstatne horšie. jednohubka, na ktorú rýchlo zabudnete. 2 z 5 ()
Galéria (114)
Zaujímavosti (2)
- Autorka Joanna Rakoff sa objaví v portréte na konci filmu, keď Joanna (Margaret Qualley) navštívi The New Yorker a uvidí Maxa (Yanic Truesdale) so ženou vchádzať do výťahu. (Arsenal83)
- Film sa natáčal v Montreale (Kanada) od 23. mája do 30. júna 2019. (Arsenal83)
Reklama