VOD (1)
Obsahy(1)
Stefan je mladý študent, stratený sám v sebe, ktorý prahne po dobrodružstve. Na svojej ceste autostopom sa necháva viesť slnkom a dostáva sa z Nemecka až do Paríža, kde sa stretáva s mladou Američankou Estelle, ktorá ho zasvätí do sveta drog. Pár mladých milencov, vyhľadávajúc stále silnejšie pocity a prežitky, odcestuje na Ibizu, kde sa oddajú svojim nebezpečným vášniam. Stávajú sa zajatcami svojej lásky, drogovej závislosti a tiež Etellinho dávneho priateľa - zdá sa, že ich príbeh nemôže mať iné ako tragické vyústenie. (Film Europe)
(viac)Videá (1)
Recenzie (14)
Tento zvláštní film jsem prvně viděl na mém prvním setkání s fanklubem Pink Floyd a ač mi v té době přišel takový všelijaký tak musím říct, že je určitě velmi kvalitní. Až dětinsky naivní feťáci, kteří se věčně hádají kvůli drogam a přesto se stále milují. Z moci drog se nikdo nedostane a i o tom je tento odlišný snímek. ()
Tak trochu prázdna moralitka, s nesympatickým, násilným a abusive hlavným hrdinom, ktorú nad vodou drží iba príjemná šesťdesiatková atmosféra v pôvabných lokáciach a fantastická Mimsy Farmer. Nie len, že skvelo hrá, ale je aj krásna a na plátne takmer konštantne nahá (miestami asi až príliš často, bolo to ozaj potrebné?). Pink Floydov som tu ledva zachytil (a to som sa snažil na nich sústrediť!). ()
Myslím že většina lidí to viděla z toho stejného důvodu jako já... Pink Floyd. Budu film hodnotit mimo hudbu. A myslím, že je to naprostá hovadina. Schroeder si myslel že natočí něco drogově originálního, ale je to pitomé a nudné. Hlavní herečka se pořád svléká, hlavní herec se snaží taky. K tomu berou heroin, a nakonec to špatně dopadne. Páni, to by nikdo nečekal! Navíc nemám ráda když se hudba Pink Floyd spojuje s drogově závislými a celkově s drogami. Film je to nadmíru hloupý, předpovídatelný a trapný. Jednu hvězdičku za hudbu, i když soundtrack je stokrát lepší. A co teprve když to hrají naživo.... ()
Realistický film o temnej stránke 60. rokov, ktorý mi tematicky pripomínal Requiem za sen (aj keď spracovaním za ním predsa len zaostáva). Mladý nemecký študent chce žiť naplno a vydáva sa na cesty, až kým neskončí s mladou Američankou na Ibize, kde ho postupne stále viac a viac (odtiaľ názov) navádza na drogy. Slabinou filmu je, že je pomerne zdĺhavý, zachytáva ale všetko, čo so závislosťou súvisí - od príjemných začiatkov, cez abstinenčné záchvaty, problémy s dílermi a podsvetím až po úplné prepadnutie a nevyhnutný koniec. Film je veľmi symbolický, okrem drog sa zaoberá témami bezhraničnej slobody, voľnomyšlienkárstva a hľadania šťastia mladých v živote a ich miesta vo svete, ktoré ale často končí práve iba pri zábave, drogách, sexe a ničnerobení, čo film zobrazuje pomerne naturalisticky. Na dobu vzniku to bol určite významný film, ktorý sa nebál ukázať pravdu o drogách a hippies, jeho hodnota a posolstvo ale platí aj dnes (najmä dnes...). A samozrejme soundtrack zložili Pink Floydi, netradičná hudba z ich psychedelického obdobia (hudba, ktorá nie je pre každého) hrá buď na pozadí v baroch alebo na kazetách hlavných postáv. ()
Předně musím říci, že jsem film neviděl. Na to, že ho komentuju docela zajímavé :-) Nicméně chtěl bych se zmínit o jiné věci a to, že soundtrack k filmu dělali Pink Floyd (poté vydáno jako album More). Soundtrack sám o sobě je naprosto skvělý, teda jako ostatně vše od Pink Floyd. Nevím ale, jak by vyzněl s filmem... ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (2)
- Celosvětová premiéra proběhla 13. května 1969 na filmovém festivalu v Cannes. (BMW12)
- Autorem soundtrack jsou Pink Floyd. (frashmaker)
Reklama