Réžia:
Jiří Sequens st.Kamera:
Viktor RůžičkaHudba:
Vítězslav HádlHrajú:
Radoslav Brzobohatý, Jaromír Hanzlík, Svatopluk Skopal, Sylva Sequensová, Josef Vinklář, Zora Jandová, Jan Čenský, Stanislav Fišer, Dagmar Havlová (viac)Obsahy(1)
Muzikálovou verzi úspěšné hry Oldřicha Daňka převedl v roce 1986 na filmové plátno režisér Jiří Sequens. Odehrává se ve 14. století v Čechách za panování krále Václava IV. Jejími hrdiny jsou tři žoldnéři, kteří bojují vždy na nesprávné straně a vždycky jsou nakonec biti, přesto jsou ale morálními vítězi všech konfliktů a šarvátek. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (57)
Tenhle film mě hodně příjemně překvapil, viděl jsem ho poprvé až letos o vánocích (což je divné, protože v 80. letech, kdy to muselo běžet x-krát, jsem ještě nechlastal, takže bych si to musel pamatovat). Středověké prostředí působí věrohodně, herci jsou dobří (jak ústřední trojka, tak i většina vedlejších postav), děj i přes na čs. poměry netradičně dlouhou stopáž není nijak zbytečně natahovaný, rušivý element v podobě "moderních" tanečních čísel se dá těch pár minut snést. ()
Mohl to byt opravdu pekny, historicko-dobrodruzny film. Tvurci se rozhodli ozvlastnit ho jeste muzikalovyma vlozkama, takze se z toho nakonec stala takova malicko bizarnost... Ale nevadi, je to dle meho ojedinely cin v nasem filmovem rybnicku, a kazdy, kdo ho alespon jednou videl, si ho i po letech pamatuje. Coz je u filmu vzdycky plus. ()
Veselé drama s hudbou, zpěvy a tanci (ovšem ty byly chvílemi jak z Televarieté) o partě ošuntělých žoldáků s přezdívkami Svatý, Zajíc a Hřbet, kteří jsou kam vítr, tam plášť, o vyrývání křížků do čela oloupených a zamordovaných pocestných a o sousedské zášti až za hrob - a za zapálený Prám. (Tu divadelní hru, jež byla předlohou filmu, bohužel neznám.) ()
Zábavná dobrodružná pohádka, řekl bych určitá odrůda realističtější fantasy. Co se mě týká, největším problémem tu jsou vložená hudební čísla. Nevadí mi, když se ve filmu zpívá a tančí, ale stejně jako Oldřich Nový ani já nechci sledovat přeplácané hudebně-taneční číslo, které děj nejenže neposouvá dál, ale ani jej nijak nevysvětluje. A to tady bylo až příliš často (viz třeba naprosto úděsná chvíle, kdy naši tři hrdinové přijíždějí poprvé do městečka s hospodou, nebo když hrají kostky). Jinak v základě nemám co vytknout. Když teče krev, vypadá jako krev. Když se roní slzy nebo se plive jed vzteku, je to jako ve skutečnosti. Exteriéry i kostýmy se moc povedly, i když mám určitý výhrady k uniformám, který nosí Čenskýho armáda. A postava blázna mi přišla až moc všudypřítomná. Ale velkým plusem je, že tu nikdo není čistě vypranej a nažehlenej, že lidé vypadají jako skuteční lidé a ne jen figuríny z modelingových mol a taky se chovají jako lidé. Ne černobílí, ale šediví. Závěrem, 2NK1NO (vypadá to jako označení nějakýho chřipkovýho viru, hm? :) je sice dobrý film, ale mohl být mnohem lepší. Kdyby autor přidal víc naturalismu, přidal krve, ubral psychedelických tanečních čísel a dodal tomu všemu nakonec i nějaký další rozměr, měli bysme tu drobnější český rozjezd k Maso a krev. ()
Tak Psí noha může za tu moji posedlost blázny! Protože ten jeho způsob pohybu je tak hypnotický, že ho miluji na první pohled. A většího borce tam ani není, ačkoliv ústřední trio je hned těsně za ním. (A co teprve když spolu všichni čtyři laškovně dovádí v močálu!) Ale je třeba ještě prohlásit, že Zora Jandová je v této stylizaci úplně neuvěřitelně nádherná. Tato krutá romance s hudbou, zpěvem a tanci mě tříská přes hlavu melancholií jako mokrým hadrem. ()
Galéria (14)
Zaujímavosti (2)
- Jedná se o jediný film režiséra Jiřího Sequense, kde si zahrála jeho dcera Sylva. (M.B)
- Natáčení probíhalo v lokalitách Tiské stěny, Lom Mořina, Budyn nad Ohří, Helfenburg a Lom Alkazar. (Cucina_Rc)
Reklama