Réžia:
Michael PolishScenár:
Michael PolishKamera:
M. David MullenHudba:
Stuart MatthewmanHrajú:
Mark Polish, Michael Polish, Michele Hicks, Patrick Bauchau, Jon Gries, Garrett Morris, William Katt, Lesley Ann Warren, Teresa Hill, Holly Woodlawn (viac)Recenzie (16)
Počínaje scénou s Ježíšem to šlo do kytek. Do té doby to fungovalo, ale pak to pozbylo na realističnosti a už se to nepodařilo znovu nahodit. Často už mi to pak naopak zavánělo nechtěnou směšností. Za dřevěnou nohu bych tomu nejraději ještě jednu pecku sebral, ale nechci úplně znehodnotit počáteční nadšení. ()
Patos, klišé, šablonovitost, předvídatelnost. Herecké výkony mě také nepřesvědčily. Ano, dovedu si představit, že v realitě by prožívaná situace byla nejspíš hodně dramatická a "psycho", ale já hodnotím film, ne jeho téma. A téma je vlastně to jediné, čím se tento snímek může zdát zajímavý nebo alespoň trochu originální, a to je opravdu málo. ()
Když narazíte na bratry, kteří jsou vám v hlavních postavách tak sympatičtí a pak zjistíte, že oni sami (respektivě Michael) film i vytvořili, asi z toho budete na větvi. Teda alespoň já byl. Postavy mají tak vynikající charaktery a pro mě byli hned od začátku strašně zajímaví. To si pak film užíváte hned jinak. Člověk zírá na obrazovku a říká si, jestli to co vidí v tom filmu opravdu je. Šeptání mezi bratry tomu hodilo menší mysterióznost. A já si celý ten snímek naprosto zamiloval! ...dva osamocené dolary spojené v jednu dvoudolarovou bankovku zdvojnásobí její hodnotu. Roztrhni ji na půl a nedostaneš dvě jednodolarové bankovky. Bankovka prostě ztratí svoji hodnotu. ()
Nějakou dobu jsem si sušila svůj padesátý komentář na něco opravdu vyjímečného. A teď to přišlo. Křehkej, krásnej, jemnej film. Zvláštní prazvláštní atomosféra. Smutný příběh o dvou bratrech - siamských dvojčatech, do jejichž života se přimotá prostituka Penny, příběh o lásce a nevyhnutelnosti. A taky o tom, že ne všechny halloweenské převleky jsou převleky. Naprosto úžasně vykreslený vztah mezi bratry, jen pomocí pohledů, pokládání hlav, šeptání, no a scéna s kytarou a dvojhlasným zpěvem je vrchol. ()
Jakmile se objevila Penny s krásnýma očima a dlouhýma nohama (Michele Hicks), rozezněla teskná hudba a uviděla jsem dvojčata, věděla jsem, že je "vyřízeno" a nespletla se, bylo. Intimita, blízkost, hluboký cit tady nabývá úplně jiný rozměr. A ač se jedná v podstatě o zvláštní či podivný film, mně se bolestně zamlouval. Bratrům Polishovým přihazuji hvězdu za křehkost, emoce a souznění, ztvárněné v podobě, která se jen zřídkakdy vidí. Šeptání... ()
Reklama