Réžia:
Zdenek SirovýKamera:
Jiří MacháněHudba:
Luboš FišerHrajú:
Pavel Landovský, Bronislav Poloczek, Alois Švehlík, Jiří Schmitzer, Miroslav Donutil, Josef Dvořák, Rudolf Hrušínský ml., Václav Postránecký, Daniel Landa (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Major Haluška zvaný Terazky, kapitán Ořech, poručíci Hamáček a Troník, nadporučík Mazurek, kapitáni Honec a Hořec. Kto by ich nepoznal? Sú takí absurdní a predsa takí skutoční. Každý, kto bol na vojne, niektorého z nich stretol, ale skutočne nesmrteľnými sa stali vďaka slávnej rovnomennej knihe Miloslava Švandrlíka. Rovnako tak slobodník Halík, uvedomelý Dušan Jasánek, kulak Vata, zlodej Ciml, vojak s modrou krvou Šternberk, maliar Vločka alebo buržoázny živel JUDr. Macháček. Tí všetci sú svojráznymi figúrkami Švandrlíkovej knihy, rozprávajúcej s humorným nadhľadom o neveselých, často tragických osudoch príslušníkov Pomocných technických práporov (PTP), svojráznej zložky našej ľudovej armády v päťdesiatych rokoch. Príbeh, ktorý je mozaikou tých najneuveriteľnejších príhod, sa začína vo chvíli, keď k 66. pomocnému technickému práporu v Zelenej Hore nastupujú nováčikovia a medzi nimi asistent réžie Roman Kefalín, ktorý sa stáva pozorovateľom absurdného diania, organizátorom verejnej estrády s recitáciou pokrokových básní, chovateľom erárnych prasiat, zbehom a nakoniec nepriamo tiež príčinou katastrofy v podobe generálskych previerok. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (594)
"Čoveče, to se nestydíte před všema těma úderníkama a stachanovcema, co o nich píšete do Obrany lidu ??" ()
Jeden z top českých filmov. Viac dodávať netreba. ()
Čo bolo, to bolo.....terazky jsom majorom !!!! Terazky = Landovský. ()
Možno je to tým, že nepatrím do tej generácie, možno tým, že môj humor nie je úplne takýto, možno je to celkovou atmosférou, no tento film nepovažujem za niečo skvelé. Chápem, že po páde socializmu, teda možno skôr boľševizmu, sa tu ľudia chceli slobodne do tejto témy pustiť, so všetkým, čo ich žralo, no miestami to skôr vyznieva ako pomsta. Záver ma teda nepobavil, ba naopak. Sem tam som sa zabavil na hláškach typu, že veliteľ mal na vojne teplotu 27°C, no tá partička okolo Kefalína so svojím akože "vychcaným" správaním bola pre mňa tak akurát k úškrnu. Možno keby spojili to najlepšie z filmov Tichá bolesť, Tankový prápor a tento film, tak by to bol kultový film ohľadom vojakov v socializme podobne ako je kultový film Pelíšky pre udalosti okolo roku 1968. Vojenčina svojho času nebola nič zábavného. Keby o tom chceli natočiť dramatický film, scenár by musel byť veľmi dlhý, to by bolo priam na seriál, no niekedy sa treba aj pobaviť aj na zveličených absurdnostiach. ()
ČT1 HD - Vždycky jsem měl Tankový prapor raději, než Černé barony a i po dnešku je tomu pořád tak. Což neříkám, že Baroni jsou špatní, naopak mají pár dobrých hlášek a hlavně skvělé herecké obsazení. 70% (with J.) ()
Terazky som majorom. ()
Jakožto žena hodnotím poněkud laicky. Ušišlaní a uplivaní důstojníci byli poměrně zábavní. Vetchý je měl pěkně na háku a D. Landovi to jako gumě slušelo. Asi nejvíc se mi líbili vrazí z volstrítu. ()
Perfektní film popisující období padesátých let velmi vtipnou a přesto výstižnou formou. ()
Dobu jsem nezažil, předlohu jsem nečetl a v historii bádám pouze jako obyčejný smrtelník. Archetypy postav však znám (ostatně, ruku na srdce, kdo ne?), situace odehrávající se ve filmu byly občas až bolestně reálné. Kromě všeho výše uvedeného, hvězdného obsazení a pár hlášek opakovaných do zblbnutí jsem na filmu nic zajímavého nenašel, abych na něj pěl ódy jako většina lidí zde. ()
Naprosto legendární satira. ()
Měla jsem ve svém životě to štěstí poznat se s panem doktorem Baštýřem z vesnice Mazelov, ležící blízko Českých Budějovic a můžu snad náš vztah považovat za přátelství. Pan Baštýř byl doktorem filozofie a ačkoli doktorát složil okolo roku 1948, diplom a titul obdržel po roce 1990. Do té doby se věnoval kromě svého zaměstnání své milované ženě, dětem a koním, husám, kachnám, slepicím a vietnamským prasátkům. S láskou a lidskostí, kterou nezlomil ani fakt, že byl v padesátých letech příslušníkem PTP. Převychovat se ho nepodařilo… Svého dědu, který zemřel ve 36 letech, protože bagatelizoval své obtíže se slepým střevem a stále zdůrazňoval potřebu dát přednost vojínovi, který se postřelil z nešťastné lásky a oba byli ve stejnou chvíli přijati na akutním příjmu vojenské nemocnice v Českých Budějovicích, jsem poznala pochopitelně pouze zprostředkovaně- byl velmi vzdělaný, sofistikovaný, zajímal se o astronomii a historii. Za války byl vězněn a následně totálně nasazen v Drážďanech, kde přežil známý nálet, při kterém mu zahynulo několik blízkých kamarádů. Po Únoru 1948 byl příslušníkem Československé lidové armády jako letecký mechanik. Neměl přímé podřízené, žádní vojíni mu nepodléhali a na své kolegy se díval s útrpným úsměvem. Potřeboval ale někde bydlet, se svou ženou a se svými dvěma dětmi, z nichž jedno je moje matka. Nemůžu a nechci soudit situaci nastalou před více než šedesáti lety. Film mně nesmírně baví a mám pro něj velkou slabost. Stejně jako pro knižní předlohu, která mně jednou málem donutila vystoupit z rychlíku na trase Praha- ČB, pro nezvladatelné záchvaty smíchu... ()
Po přečtení knihy a další projekci (cca. po deseti letech) jdu s hodnocením o jednu níž. Špatné to není, ale úplně to zabijí tu knihu, což je při tomhle obsazení vskutku škoda. 65% ()
Je si skvělé připomenout, že na poli zábavných filmů plných dobrých a nezapomenutelných hlášek jsme jedni z nejlepších, jeden z mála žánrů, kde se můžeme považovat za mistry. Černí baroni pojednávají o tom, jak to vypadalo na vojně začátkem 50. let minulého století (ovšem s pořádným satirickým nádechem), kdy tu panoval komunismus. Trochu mě mrzí, že ne všechny narážky jsem pochopil, protože mě ta doba minula a vše mě tudíž neosloví, ale i tak to byla pořádná zábava. Landovského si budu pamatoval na hodně dlouho, jeho roli slovenského majora není možné vypustit z hlavy. Nejvíce mě samozřejmě dostával Donutil v roli Troníka, jeho proslovy a grimasy mi málem potrhaly bránici. I Schmitzer coby Hamáček zazářil. Třešničkou na dortu byla návštěva generála, která byla k popukání. Myslím, že celkově herecké obsazení je za pět, ale příběh a vše okolo je pro mě asi tak za tři. Skvělý komediální film obalený úžasným obsazením, hláškami, ale pro mě s trochu ne až tak poutavým dějem. Kdybych to sám prožil, hodnotil bych asi jinak (vůbec to ale tvůrcům nezazlívám). Hlavní ale přece je, že jsem se bavil. A někdy i královsky. Za mě dávám 78 % ()
Oni tady jebů!! ()
Na české poměry naprostá genialita, která donutí člověka uvažovat nad kvalitou české kinematografie. Smekám zejména před Miroslavem Donutilem. ()
Komedie, co si pouští na paškál minulý režim. Jde jí to moc dobře. Díky Černým baronům vím, že samopal na děšti rezaví a koroduje. ()
Nepřiznaný (kvůli autorským právům) spin-uff k Tron frančíze. Chápete, ne? Poručík TRONík. :) Btw, ten úchylný poster značí, že mezi Teraskym a Kefalínem něco bylo. Podívejte se, pozorně. Nedají si za chvíli pusinku??? ;-) A jak se na sebe láskyplně smějí. Jistě jsou nebinární. Mlask! ()
Pestře pokladané herecké obsazení po disidenta Pavla Landovského po pobytu v emigraci, tehdejší vycházející hvězdy jako Ondřeje Vetchého, až třeba po Daniela Landu (:D) , který si alespoň mohl zahrát tak trochu sám sebe (:D). Nejvíc se tady blýskl asi právě Landovský, Schmitzer, dejte tomu i Donutil, který se do podobných rolí prostě hodí, příjemný Vetchý a koneckonců i normalizační komik Josef Dvořák, který se tady ukázal v netypické tragikomické poloze a do filmu právě dal i trochu lehkého dramatu. Ačkoliv je Černým baronům často vytýkána jistá idealizace, tak bych si prostě ani na základě tohoto filmu nedokázal říct, že byla služba u Ptp nějaká sranda. Vzpomenu si třeba na dialog mezi velitelem roty a Kefalínem (NÁM, ŠLO HLAVNĚ O ČLOVĚKA, SOUDRUHU . KEFALÍN, TYHLE STAROSTI MŮŽETE PUSTIT Z HLAVY , LIDÍ JE NA SVĚTĚ JAKO SRÁČEK ) a spíše mi i u jinak komediálně laděnného filmu zamrazí. Přesto je mi jasné, že film realitu asi dost přiklášňuje a seriózněji pojatá Tichá bolest na spřízněné téma mi sedla určitě více. Ale tento odlehčený pohled na službu u lidově demokratické armady, především se zaměřením na výsměch a jisté zkarikurovaní tehdejších vlivně postávených lidí v jejím čele mi přišel, i tak, co? Neškodný a docela srandovní. Herci vypadali jako by si to skutečně užili a ta línie tahnoucí se celým filmem o absurdnosti celé té služby tam je. No, fakt. I přes pár už trochu moc konejšivých a lidových momentů (loučení s veliletem roty, bitka v hospodě) jsem si taky v závěru řekl: NEBYLO TO CELÉ ÚPLNĚ ABSURDNÍ? ()
Spolu s Pelíšky nejkrásnější český film. ()
Čo bolo, to bolo. Bohužel. Nevím jak je to možné, ale ještě před rokem jsem se u Baronů mohl potrhat smíchy. Když jsem se na ně díval teď, výbuchy smíchu se nějak nedostavovaly. Úsměv mi sice z obličeje nešel ještě pěkně dlouho po dokoukání, ale přesto už to nějak není ono. I tak je ale považuju za jeden z nejlepších českých filmů vůbec a označení 'legenda' na ně pasuje tak jako na málokterý jiný film. ()
Reklama