Réžia:
Zdenek SirovýScenár:
Jiří KřižanKamera:
Jiří KolínHudba:
Ondřej SoukupHrajú:
Robert Panc, Milan Sandhaus, Oldřich Vlach, Vladislav Fedorowicz, Jan Přeučil, Jiří Schmitzer, Miroslav Donutil, Jana Vaňková, Alois Švehlík, Jiří Bartoška, Gabriela Osvaldová, Petr Pospíchal (viac)Obsahy(1)
Základoškolák Jožka má velkou lásku - koně. Těší se, že bude moci tuto lásku přeměnit v profesi. Nicméně pyká za trestnou činnost svého otce, do vysněného učiliště zaměřeného na chov koní ho nevezmou kvůli špatnému posudku a musí se spokojit s tím, že se bude učit traktoristou. Nicméně pro koně děla nadále maximum, trénuje závodního koně Palisandra, který ještě nikdy nevyhrál. Jeho outsiderový osud je podobný jeho. Jožka však vyhraje všechno co se vyhrát dá i přes různé peripetie - postaví se šikanování v domově mládeže, arogantnímu vychovateli, lidským slabochům, dokáže se vzorně učit i na škole která ho nebaví a sportuje. Získá si i respekt spoluučňů. Ve filmu hrají i skuteční jokejové. Probíhá v něm i porod a smrt koně. Dramaticky vyvedená je scéna, kdy Jožkův otec zachraňuje koně z hořícího náklaďáku. Dojemné jsou scény s poštovními holuby. (XXRadimSXX)
(viac)Recenzie (29)
Velmi příjemný a povedený film o jednom chlapci, jeho lásce ke koním a vzhledem k rodinným poměrům komplikované cestě za vysněnou budoucností. Jožka je vesnický chlapec, dostihový talent, ale s otcem v kriminále se nemá šanci dostat na školu, kde by se mohl věnovat koním. Místo toho putuje na učňák k traktorům, nepřátelským starším spolužákům a přísnému, neférovému vychovateli (v přesvědčivém hereckém podání Jiřího Schmitzera). Jožka je však vzdorovitý paličák a nenechá se zlomit nepřízní osudu... Navzdory době vzniku a sociálnímu podtextu se filmu skoro podařilo vyhnout agitačnímu nádechu a vznikl tak zajímavý snímek nejen pro mládež, na jaký se dá v průběhu let podívat i vícekrát. 80% ()
Zase jeden z filmů, co jsem měl rád v dětství, a po letech jsem na něj náhodou narazil. Obvykle tyhle filmy pro mě znamenaj dost velký zklamání, ale tohle jsem bez problémů dokoukal. I když zrovna téma dostihů, žokejů a dalších koňomrdů mě nezajímá, tak tohle má něco do sebe. Kluk se chce stát žokejem, ale osud ho zavede na nějaký bizarní učiliště (zřejmě učební obor "vidlák") a depresivní internát s vychovatelem v podání Jiřího Schmitzera. Nějaká ta šikana v tomto prostředí samozřejmě nemůže chybět. No docela to šlo. A nejvíc mě pobavila hláška: "Koně jsou dobrý leda tak do salámu." ()
Překvapivé, že se tak dobrý scénarista jako byl Jiří Křižan netrefil hercům do huby. Mezi koňáky se nikdy nemluvilo spisovně, ani mezi těmi z Napajedel. Většinou se mezi nimi našlo pár nemluvů a zajímavých týpků. Patetické řeči se moc nevedly. Tady jsou všichni jak podle šablony. Z koňácké hantýrky nepadlo nic. Autentičtěji působil seriál Dobrá voda. Škoda, že se všechny filmy o koních točí podle jednotného scénáře - nějaký kůň, který na to nevypadá, chudá znevýhodněná rodina, vítězství v závodu. Koně pěkné, filmařina bohužel průměrná. Co je na filmu ale zajímavé je právě scénář. Kdo zná film Tichá bolest pochopí. V roce 1987 si nemohl Jiří Křižan dovolit autobiograficky laděný příběh. Ale přesto je tu všechno, jak v Tiché bolesti - malý chlapec co má tátu ve vězení, je perzekuován, místo vojny je tu dětský domov, ze kterého utíká, místo nepříjemného velitele pedantský vychovatel. Aby scénář prošel, musl být samozřejmě kamuflován, ale už o tři roky později mohl zrealizovat necenzurovaný příběh pod taktovkou Martina Hollého. ()
Určitě nadprůměrný snímek, když si vezmu různé agitky a politicky podkreslené filmy, které tehdy byly, tak tenhle film je dost jiný. Je to opravdu normální film pro děti bez jakýchkoliv otevřených či skrytých významů a propagandistických keců. Je to film, který je svým způsobem okouzlující, nádherný, film o chlapci, který trpěl na učňáku jen kvůli jedné chybě svého otce, ale nakonec se mu splní jeho sen a on dělá to, co ho baví. Do toho je tu ve velmi zajímavé roli Jiří Schmitzer coby ambiciózní vychovatel, který se několikrát nezapomene zmínit, že studuje třetím rokem na vysoké škole psychologii, a že všechno ví, všechno zná a jeho řešení a závěry jsou to jediné správné. Opravdu příjemný snímek, který pohladí po duši a na který stojí za to se kouknout. Čtyři hvězdičky jsou dostačující hodnocení... Ještě dodám, že na konci jsem měl slzy na krajíčku z toho šťastného konce... ()
Možná by se zdálo, že jde o banální až všední příběh, v němž o nic moc nejde, až na tu velkou lásku ke koním. To ovšem neznamená, že by něco zde bylo špatně. Robert Panc postavu Jožky uchopil velmi civilně a s přehledem to zahrál dobře. Po obsahové stránce je fakt působivý, protože z velké části je film situován do prostředí nádherných závodních koní. A když k tomu přidám hudbu Ondřeje Soukupa, vzniknul z toho hodně dobrý film. Koně, když na to dojde, mám taky hodně rád :-) ()
Situačně dosti realistické, až na mírně papírové dialogy. ()
Spolu s filmem "Bloudění orientačního běžce" to pro mě v nějakých třinácti letech byl zásadní film. Taky jsem ve školním věku býval outsider a ne že ne, takže zkušenost takříkajíc na vlastní kůži... ()
"Jožko, proč já bych měl trpět za to, že tě mazáci nemají rádi ??" - "Přece jenom jsi Kakanec !!" ;) Přiznávám, že jsem se k Outsiderovi dostal až nyní víc než po čtvrt století, čímž jsem objektivitě vstříc naprosto oproštěn jakýchkoliv nostalgických vlivů, o to silněji na mě tenhle silně pozapomenutý a snad i nedoceněný snímek zapůsobil, byť podobné osmdesátkové rodinné, neodmyslitelně zvířecí, žánrovky rozhodně nevyhledávám, dokonce bych řekl, že mě ta prvoplánovitá koňská tématika v čele s příkladně tragickou Obyčejnou koňskou historií dokonce často poněkud irituje !! Outsider plný vkusné a nevtíravé symboliky staví především na neskutečně lidském a hlavně spíš dospěláckém scénáři, když právě to zacílení na mladého diváka paradoxně snímku nejvíce ubližuje, famózního Jiřího Křižana, který mě doposud nikdy nezklamal, zde se znovu ukazuje fatální nezbytnost právě kvalitního scénáře, když vypráví příběh malého Jožky Paláta, kterému zavřeli otce, k němuž do té doby vzhlížel, v podání překvapivě výborného Roberta Pance, ostatně představitelé dětských hrdinů, s nimiž právě tyto žánrovky zároveň stojí i padají, se svými výkony za dospělými rozhodně nezaostávají, škoda, že tohle byla jeho labutí píseň, který se kvůli své velké lásce, no, holky ho moc nebraly, což zase moc nebere moje hlava, ke koním musí rvát s nepříznivým osudem i pokřivenou myslí socialistického člověka, ačkoliv ta čecháčkovská člověčina ve své nejzrůdnější podobě přetrvává dodnes, stejně jako téma šikany, kterou dodnes různí bezmozci chápou jako prostředek k formování člověka, potažmo kluka ve výchově v muže !! Herecky parádně obsazenému snímku vedle neherecky civilního Pance kraluje Jiří Schmitzer jako umanutý a především krátkozraký vychovatel Vlkovský, neskutečně protivná postava, a málo obsazovaný Milan Sandhaus, výborný divadelní představitel tragických rolí a bývalý ligový fotbalista, coby charakterní ošetřovatel Vít !! Tradičně naprosto úchvatná hudba Ondřeje Soukupa, která sice v určitých pasážích působí až příliš přepjatě, dodává snímku, jehož hloubku a nadčasovost dospívající divák, jemuž měl být dle soudruhů určen, prostě nedokáže docenit, punc výjimečnosti, když ho spolu se skvělou kamerou Jřího Kolína, jehož při tom snímání exteriérů prostě nepoznávám, ten se neuvěřitelně vytáhnul, činí až překvapivě poetickým, nemůžu se však ubránit dojmu, že právě Sirového až příliš sterilní a žánru mantinelově poplatná režie Outsiderovi hází klacky pod nohy, protože dostat tenhle nenápadný film do rukou nějaká větší tuzemská režisérská persona, protože Sirového já za ni považovat nikdy nebudu, ve smyslu tvůrce s většíma koulema, dobře, nebo odvahou, říkejte tomu, jak chcete, mohli jsme se dočkat opravdu hodně kousku.. a přesně tenhle pocit jsem měl u Černých baronů !! Co vy na to, pane Sirový ?? ()
Krásný a dojemný příběh malého kluka, který přes nepřízeň svého okolí nevzdává svou lásku ke koňům a zvlášť k jednomu, Palisandrovi. Ten má vzhledem ke svému handicapu skončit na jatkách, ale nakonec dostane svou šanci a i díky malému Jožkovi vyhrává svůj boj nejen na dráze. ()
Tenhle příběh mám strašně moc ráda. Je velmi citlivě natočen. Při několika scénách jsem měla co dělat, abych se nerozbrečela. Ten kluk to měl opravdu hodně těžké, když se mu jeho sn téměř rozplynul jako pára nad hrncem a on musel pořádně zabojovat. Abiciózní učitel v podání Jiřího Schmitzera mě neskutečně štval. Při těch jeho slovech o psychologii se mi otvírala kudla v kapse. Jako psychologa nebo případně psychiatra si ho nedokážu vůbec představit. Soukupova hudba byla nádherná. ()
Já si film pustil po letech znova v obavě že budu zklamaný, jsem od snímku ani moc nečekal, ale nakonec to dopadlo nadprůměrně. Film ani po letech neztratil svoji poutavost, protože už tenkrát, kdy jsem ho viděl v rámci školního představení, jsem byl celkem nadšený! ()
Líbí se mě tenhle film pro mládež o chlapci co musí místo na učnák o chovu koní jít na traktoristu. A to proto ,že jeho otec ukradl pár pytlů obilí. I tak se tenkrát dívalo na děti. Otec sice sedí v báni ,ale na druhou stranu zase zachránil derby vítěze z hořícího auta. Chlapec to velice těžko nese a utíka z učnáku za koněma. Musí se postavit osudu i šikaně a dotěrnému vychovateli. Přesto se mu podaří trénovat koně na závody za zraněného žokeje ,které na konec ten kůn vyhraje a chlapec se díky tomu a přímluvě jiných dostane na vysněný učnák. Tohle pobaví , ale i donutí k zamyšlení a dojme. ()
Slušné a věrohodné a to není málo... Kraus mistr odborné výchovy...🤣 Na čtyři hvězdy to není, ale budiž... ()
Zase spojení Křižan Sirový. Je to nedívatelné, vycucané z prstu a velice nudné. ()
A zííítra Vám uteču naposledy. Neutečeš,,,ale uteču. Schmitzer v roli ambiciozního vychovatele na intru zemědělského učňáku. Jožka se narodil pro koně a taky jim vše obětuje. Musí zkousnout ostudu kdy mu otce (O.Vlach) zavřou za rozkrádání socialistického majetku. Povedený kousek pro mládež. :-)) ()
Jeden z mých velmi oblíbených filmů z dětství. Na to, že byl snímek natočený v roce 87 docela zajímavě ukazuje zvrácenost soudruhů a jejich logiky generačního postihu. Stejně tak stavovskou patologii pana vychovatele. A šikana? Ta přece podle dobových (a nyní nostalgických) představ udělá z každého chlapa! Naštěstí však snímek nabízí i jiný prostor, jako např. při podzimních záběrech na běžící koně s pěknou atmosférickou hudbou či dojímavém finále. ()
Nezapomenutelný film, který podává realitu, chování lidí i jejich emoce tak, jak ji sami můžeme v životě vidět kolem sebe. Postavy jsou navíc výborně zahrané - Robert Panc ve své jediné roli, později profesionální žokej - a především Jiří Schmitzer, ten svou roli zvládnul skutečně bravurně. Viděl jsem v mládí a byl jsem nadšen, viděl jsem ve čtyřiceti a potvrdil si, že na kvalitě snímek nic neztratil. Čestný a hrdý kluk, který neskloní hřbet před šikanou, nese posměch, za který nemůže a zároveň dokáže pokorně sklonit hlavu v ten správný moment. Silné scény s hlubokým záběrem, podané naprosto všedním způsobem. Škoda, že máme k dispozici jen desítku nejlepších filmů, tenhle by mi figuroval na čele desítky druhé. ()
Paláte!!! ()
Koně. Oldřich Vlach. Učiliště. Opět koně. Mírná šikana. Přítomnost outsidera! Jiří Schmitzer (podle mě děsivý!:)! Traktory. Internát (taky děsivý!!:)... A nakonec zase koně! Mě se to tehdá líbilo... :) ()
Hodně nedoceněný film Zdeňka Sirového, 100% ()
Reklama