Kamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Zdeněk LukášHrajú:
Rudolf Hrušínský, Karel Kalaš, Josef Abrhám, Daniela Kolářová, Bedřich Prokoš, Zita Kabátová, Milada Ježková, Ladislav Smoljak, Zdeněk Svěrák (viac)Obsahy(1)
Komédia o jednom veľkom sťahovaní.
Pripraviť, zorganizovať a vykonať výmenu dvanástich bytov je dielo, hodné majstra, ktorý však dr. Radosta nepochybne je. Všetky ťažkosti rieši s ľahkosťou a aby sa grandiózny plán podarilo zrealizovať, pripraví aj malú generálku. Napriek tomu sa však objavia drobné problémy...
(STV)
Videá (1)
Recenzie (641)
Docela lituji, že jsem se Kulovému blesku dlouho bránil, což lze přičítat skutečnosti, že jsem viděl někdy v deseti letech prvních deset minut filmu a otráveně vypnul televizor s tím, že větší kravina nemohla být natočena. Dnes to vidím jinak, výborní Abrhám a Hrušínský, jemný humor, pár hlášek, které se asi zapsaly do historie českého filmu. ()
Čekala jsem bláznivou komedii a la sedmdesátá léta a dostala jsem - bláznivou komedii a la sedmdesátá léta :) Snad to bude autorským duem Smoljak - Svěrák, možná to bude díky povedenému obsazení hlavních rolí a pravděpodobně to bude dobrým nápadem na filmový scénář. Nejspíš všechno dohromady :) Milada Ježková (paní Jechová) a její dotazy na nový byt byly kouzelné, uhlí přenášející a upachtěný Josef Abrhám se svou pragmatickou ženou tvořili dokonalý pár. Docela děsivý název mě hodně dlouho od filmu odpuzoval, ale po zhlédnutí musím říct, že strach nebyl na místě. ()
Megalomanská bytová dvanáctisměna je dokonale připravena (stejně jako půdička, kde se to paní Jechové bude věšet) a nyní již jen zbývá doufat, že se neobjeví nějaké nepatrné trable. Třeba, že by někdo pokazil akci tím, že by si to rozmyslel, nestihl se oženit nebo dokonce zbaběle zemřel. O zajištění akce a překonávání drobných problémů se však stará organizačně všehoschopný Dr. Radosta, podporovaný rychlou spojkou Ing. Severínem a pod takovým vedením nelze o úspěchu akce pochybovat, tedy pokud bude dodržena žádost: "Osobo, vraťte mi ty housle". ()
Plnokrevný Smojakův režisérský debut byl a je stejně průrazným úspěchem scénáristického cimrmanovského dua Svěrák-Smoljak. Tato crazykomedie nepostrádá snad jedinou klávesu ze stupnic lidského citu a plnosti života. Zdánlivě recesistický podnik sestěhovávání i přestěhovávání potřebných jedinců, kteří by sami, vlastními silami, nebyli s to na uskutečnění svých bydlištních potřeb ani pomyslet, se mění logikou děje i vůlí svých tvůrců v podobenství o nadčasovém stavu mysli i ducha českého člověka. Odstíny svérázů i stereotypů, které nám představují hned úvodní sekvence ze schůzky všech účastníků akce Kulový blesk, jsou jedinečné, svérázné a pro postižení hlavních typů více či méně vyčerpávající. Svéráznou kategorií v této galerii je dr. Radosta v uchvacujícím podání Rudolfa Hrušínského II. Je jakousi nostalgií za zcela vymizelou kategorií prvorepublikových menedžrů, generálních a sekčních ředitelů, těch, kteří tvořili páteř jejího vzmachu v oáze kreativního podnikání dnes již legendárního baťovského typu. Jakkoliv v autorském i Hrušínského pojetí jsou obsaženy sebeironické a shazující prvky, pozitivní jádro tohoto jedinečného typu zůstává zachováno. Ti, kteří jsou postaveni do popředí v čele s operním bardem Bílkem a ostýchavým Abrhámovým psychologem Knotkem, jsou současně nositeli rušivých šumů-bezděčných mystifikací, které jednak popohánějí děj, jednak jsou zdrojem neustávajícího gejzíru nápaditých gagů-hlášek. Opilecká Knotkova mise je např. v mých očích korunována jedinečnou scénou rozhorlené Knotkovy choti v jadrném ztělesnění Daniely Kolářové stojící nad postelí, v níž svůj kocovinový sen právě dospal její choť; probuzen, vystrkuje z přikrývky pouze tu část hlavy, která mu umožňuje jedním vyděšeným okem sledovat oprávněné rozhorlení jeho něžnějšího druhého já, jež předchází nevyhnutelnou Knotkovu canossu kajícné pouti po domácnostech, jež oblažil svou tlampačovou opileckou bujarostí úspěšného svatebního svědka. Zdá se, že uplývající čas tyto výrazné rysy a prvky komedie úspěšně přesahující svou ultranormalizační dobovou determinantu dále zesiluje a prohlubuje. BLESK se tak také mění v kouzelné čidlo, které výrazně usnadňuje pochopení nejednoho duchovního zákoutí české polistopadové zkušenosti. ()
Jeden z najlepších československých filmov. Skvelé hlášky, ktoré už dávno zľudoveli. Výborná je tiež hudba. Nesmrteľná komédia o jednom veľkom sťahovaní. Opäť sa dokazuje, že československé komédie sme vedeli robiť a táto snímka nie je výnimkou. Dá sa na ňu pozerať stále dookola a napriek tomu neomrzí. Toto je bezchybná vec. Ako z banálnej veci ako je táto urobiť komédiu, ktorá je postavená na životných situáciách, ktoré aj po určitej dobe sú zábavné a samozrejme aj smiešne. Ako združiť toľko rôznych ľudí a príbehov a ľudí čo sa nehádajú, ale hrdinsky sa zapoja. Úplný výkvet, všetko toto domyslené do posledného detailu. Zišlo sa tu toľko výborných hercov, ktorí nehrali role ale sám život. Tento film sa dá vidieť kedykoľvek. ()
Galéria (13)
Zaujímavosti (42)
- „Máňa říkala, že to není směroplatný,“ říká Anežka Jechová (Milada Ježková). Jedná se o zkomolení slova „směrodatný“. Paní si nejspíše spojila slova „směrodatný“ a „platný“. (sator)
- Anežka Jechová (Milada Ježková) bydlí v domě U Gürtlů Na Kampě 497/3 na Malé Straně. Nynější nárožní dům s malým dvorkem vznikl jako novostavba v místě staršího domu podle projektu Klementa Zobela z r. 1832. (sator)
- Když ve svém domě plaší Ing. Severín (Ladislav Smoljak) veverky, vidíme v dalším záběru na ulici, po srážce s cyklistou, dámu v černém s kropicí konvicí a kyticí. V závěru filmu, když se probouzí domněle mrtvý pan Bílek (Karel Kalaš) v posteli, prochází kolem stejná dáma v černém s kyticí a konvicí. (sator)
Reklama