Tvorcovia:
Dallas JenkinsHrajú:
Jonathan Roumie, Shahar Isaac, Elizabeth Tabish, Paras Patel, Noah James, George H. Xanthis, Nick Shakoour, Lara Silva, Yasmine Al-Bustami, Kirk B.R. Woller (viac)VOD (1)
Série(4) / Epizódy(34)
Obsahy(1)
Seriál o živote Ježiša, prerozprávaný z pohľadu ľudí, ktorí ho stretli – charizmatického mladého rybára topiaceho sa v dlhoch, ženy sužovanej skutočnými démonmi, mladého vyberača daní nenávideného okolím a náboženského vodcu, ktorého trápia pochybnosti o tradíciách vlastnej viery. (Anego)
Recenzie (17)
Mnoho lidí neví kde to sledovat... Ideál je online a zdarma - přímo od zdroje (výrobce seriálu): https://www.angel.com/watch/the-chosen/ Zvolte si sérii (Season) a díl (Episode). Ve video okně pak vpravo dole lze zvolit jazyk dabingu a titulků. Aktuálně (6.1.2023) jsou v češtině pouze titulky a to jen u prvních dvou sérií. ()
Velmi velmi dobre… ()
Prvá séria: 1. I Have Called You By Name. Začiatok je trošku náročnejší, vyžaduje si to divákovú pozornosť, sústredenie a trpezlivosť, no po niekoľkých minútach som pochopila, že tento seriál stojí za to. Hodnotenie na čsfd (momentálne 95%) a IMDb (9,4) opodstatnené🙂. Pri vyslovení mena Mary of Magdala a keď jej spadol z rúk ten džbán, to som mala zimomriavky, aké už dávno nie. 2. Shabbat. 3. Jesus Loves the Little Children. 4. The Rock on Which It Is Built. Krásna epizódka o povolaní Šimona Petra a o zázraku s rybami. 5. The Wedding Gift. Zázrak na svadbe v Káne Galilejskej snáď ešte nikde nedostal toľko priestoru a takú reálnu podobu. 6. Indescribable Compassion. 7. Invitations. Povolanie Matúša a Ježiš a Nikodém. 8. I am He. Uzdravenie Petrovej svokry a Ježiš a Samaritánka. Druhá séria sa mi asi páčila ešte viac ako prvá. Herecké výkony sú skvelé, mám už svojich obľúbencov a Ježiš je tu taký sympaťák, nemohli vybrať lepšie. Bravó, tlieskam!!! Moji TOP traja sú: Jonathan Roumie (Ježiš), Paras Patel (Matúš) - asi najlepší herecký výkon a Elizabeth Tabish (Mária Magdaléna). Obdivujem nápaditosť tvorcov a všetkých, ktorí sa podieľali na písaní jednotlivých epizód, vďaka dobrej predstavivosti a talentu v The Chosen dostávajú priestor nielenže neznámi herci, ale aj navonok nie až také dôležité postavy z Biblie. Mám však jednu pripomienku. Christmas with the Chosen nie je epizóda seriálu, ale Christmas Praise & Worship Music!!! Myslím si, že by to malo byť hodnotené zvlášť a nie ako súčasť seriálu. Tretia séria je zatiaľ najlepšia!!! Finále je neopísateľne krásne, nenachádzam ani vhodné slová, jednoducho jedno veľké WOW!!! Po dopozeraní S03 si musím dať The Chosen💙 do TOP 10. Jonathan Roumie je pre mňa ten najlepší filmový Ježiš, aký kedy bol :-). Pre fanúšikov seriálu odporúčam pozrieť si aj film Jesus Revolution (2023) takisto s Jonathanom Roumiem. ()
Konečně seriál o Ježíšovi pro ty, kdo věří a věřit chtějí. Něco takového se jen tak nenatočilo a přitom to bylo tak jednoduché - dostat Ježíše do "autentických" míst, vložit mu do úst obyčejná slova a nechat ho dělat obyčejné věci. Vřele doporučuji vše, kteří mají zájem si svoji víru nejen prožít, ale i posílit. ()
Tak toto je fenomén! Niečo ako biblické fanfiction (fanúškovská fikcia), ktorá ale bezchybne ladí s „biblickým kánonom“ - ak viete, čo tým myslím. Skúsim to povedať aj inak: je tam veľa vymyslených vecí, ale ani erudovaní biblisti proti nim neprotestujú, lebo to neprotirečí tomu, čo je explicitne v Biblii napísané ani čo tam je implicitne vyjadrené, jednoducho: sedí to historicky, kultúrne, psychologicky... je tam humor, emócia, má to príbeh, vývoj postáv...Tvorcovia majú udalosti z Písma prežuté, načítané, prežité – takže tam cítiť kontakt Biblie so súčasným svetom. Práve sa rozbieha druhá séria – fandím im - ako aj všetkým plánovaným siedmim. ()
Hodnocení legendy opředené mystikou a sotva srozumitelné positivistickými prismaty moderního člověka je vždy povýtce intimní výpovědí o sobě samém. Objektivně jsme totiž nuceni uznat, že samotná zmínka o zázracích devalvuje historicitu biblického Ježíše, jehož pouhá fyzická existence, pokud jde o jednoznačnost pramenné základny, nevyniká zrovna ostrými konturami. Nepsali o něm doboví historici, nezanechal po sobě tisíce mrtvých ani desítky spisů a jak dokládá dlouhá tradice filologických polemik o literární genezi jeho legendy, jen s docela kreativní shovívavostí povrchních rychlofanatiků můžeme nevnímat (přirozenou) dějovou nejednotu mezi „paměťmi“. Křesťan vystavený učenému kritikovi konsensuálního kompendia římskokatolické církve bude vždy zdůrazňovat duchovní jednotu textů a hnutí, které s ohledem na svůj dalekosáhlý význam a nebývalou míru definovatelnosti na startu, vymykající se obvyklé rozhádanosti revolucionářů, muselo být iniciováno osobním vzorem skutečného člověka. Tato síla původního hnutí, zachycená v evangeliích, dodnes fascinuje, ačkoli důvody ke „spáse“ se v čase masově mění proměnou utrpení. Ano, i utrpení. Nedávno jsem byl jedním křesťanem rozšafně poučen o kardinálním významu utrpení jako nejhlubší motivace každého životního tématu, třeba odborného. Prý zabývá-li se naturalizovaný filosof Tvrdý diskutabilním údělem subjektivistické hypotézy o identitě individua, musí být jeho zaujetí poháněno nějakým traumatem. Kdybych tento laciný účelový předsudek měl extrapolovat, vyřídil bych jím každou svědomitou práci rozumu na těchto otázkách a mohl tvrdit, že třeba akademická produktivita neurovědce Jiřího Horáčka takřka celá vyvěrá z bolesti. Ponechám bez většího komentáře, že filosof Tvrdý je pouze jedním výhonkem z rozrůstajících se řad tohoto směru, který je při nejmenším tak starý ve světě, jako indická filosofie, a tak starý v Evropě, jako Berkeley. Od pohledu laskavý a spíš než křivdami vínem se povzbuzující Searle položil otázku sestrojitelnosti umělé inteligence ve smyslu ekvivalentním mysli vzniklé evolučně, aby tato výzva s mechanickou nevyhnutelností vyvolala pochyby o ontologické relevanci sebeprožívání jako takového. Nejchytřejší hlavy se tomu věnují po generace. Nejsou traumatizovány, jsou fascinovány. Byl to Nietzsche, kdo si jako první udělal program z podsouvání traumat a vykládání filosofických směrů na fyziologickém a pseudofyziologickém základě. Dokonce z tempa a základního rytmu jazyka uhadoval nejsměrodatnější vlastnosti národa (Mimo dobro a zlo). Hodnoceno vlivem jeho názorů se zřejmě leckdy trefil s odhadem, protože strava, terén a podnebí nám obecně připadají jako ty nejdůležitější determinanty vitality. A právě tak se shodnu s křesťanem, který jako pohnutku nekřesťanských spekulací podsouvá nám neznámé trauma, na tom, že otřesný zážitek může vydávat zdánlivě ušlechtilé plody daleko v budoucnosti a nabalovat na sebe zmatené přívržence převratného vědění. Jenomže nepodobá se taková výtka až příliš těm, které uštědřil Nietzsche samotným křesťanům? „Vzešli jste z utrpení“, dalo by se shrnout téměř celé jeho protikřesťanské dílo. A právem: popravdě jsem se mezi vyznavači Kristovými jen málokdy setkal s fascinací; většinou jej vyznávali strategicky v souladu s vnitřním klidem a jeho nároky, jak jim byly vyjeveny v konfrontaci s nekomfortním životem. „Obráceným“ se člověk stane tak, že zapadne v komunitě „obrácených“, takže celá dynamika „obrácení“ funguje jako tautologie vzájemného orientačního utvrzování uvnitř komunity. Kdo jako „obrácený“ není uznán v hierarchii Písmo vykládajících autorit, může sotva sám uvěřit tomu, že se mu obrácení povedlo. Aby se znovuzrození povedlo, musí být znovuzrozený integrován do komunity v souladu s tím, jak tato komunita smýšlí a jedná v daném prostoru a času. Tomu se musely přizpůsobovat i misijní výpravy do Afriky a na Dálný východ. Na svět aplikované křesťanství se vnitřně větví také politickými východisky, jestliže nechceme dát zapravdu pouze jedné z kultur a tvrdit například, že hnutí Gustavo Gutiérreze je marxistická hereze. Křesťané se dohadovali o podobu světa nejen celý středověk, ale nemají jasno dodnes, protože jsou napřed lidmi a teprve potom křesťany, tudíž nutně reagují na specifické podmínky své existence, zkušenosti a potřeby. Z těchto důvodů bych byl velmi opatrný v přejímání východisek od „zasvěcených“, i kdybych Mesiáše fyzicky potkal; ne proto, že bych se považoval za lepšího, ale abych si jeho příklad udržel neporušený. Filmový Ježíš metaforou mapy poskládané z charakterů obrácených k věčnému životu (S02E08) sám předjímá fragmentaritu každého následování; jeho oběť je přece vykoupením z rozkladné tendence hříchu, absolutní cenou za naši neabsolutnost. Seriálová „fanfikce“ The Chosen je skvělá právě v tom, jak plasticky zachází s jeho odkazem a z nesrozumitelné legendy tesá nové vizuální evangelium. Ježíš je tu na kinematografické škále inovován několikrát. Už to není zavedený árijec, je společenštější a větší prostor než v dosavadní kinematografii je věnován zázrakům, které jsou doprovázeny nesdělitelnou interakcí s kajícníkem. Celkový stav seriálu přisuzuji kongenialitě jeho autorů s Ježíšovým poselstvím a přiznávám mu nakonec 100 % účin v tom, co je zřejmě jeho záměrem: podat evangelium co nejvěrněji. / NEJOBLÍBENĚJŠÍ EPIZODY: S01E03, S01E04, S01E05, S01E08, S02E01, S02E02, S02E03, S02E06, S02E08. () (menej) (viac)
Nepopírám, že vyznění seriálu může být pro nevěřící a obecně pro mladé inspirativní, a to je v pořádku. Nenamítám nic proti nebiblickému pojetí, protože nakonec i apoštolové přistupovali ke skutečnosti podobným způsobem – ač vedení Duchem Svatým, i oni v zaznamenávaném textu zdůrazňovali či upozaďovali konkrétní pasáže a myšlenky podle toho, jaké publikum oslovovali. Ale nefandím osobně reálným historickým příběhům, které jsou převyprávěny tzv. soudobým jazykem. V překladu se totiž většinou ztratí mnoho podstatného, nehledě na výstřelky typu nukleárních rodin, charity a dalších jevů v daném kontextu nepatřičných. Pokud chceme rozumět době, pohnutkám a reakcím lidí, tedy tomu, jak se rozhodovali a proč, musíme nezbytně rozumět jejich jazyku a způsobu, jakým uvažovali, a vnímat je jako jejich součást. Bez jejich znalosti a pochopení filmujeme a popisujeme svou projekci, nikoliv člověka své doby – v tomto případě apoštoly, jejichž činům a myšlení chceme porozumět. Překlad není k ničemu i po stránce věroučné – pokud chceme rozumět Bohu, nemusíme totiž naopak překládat už nic víc, k tomu potřebujeme něco jiného než jen rozum… Ve filmu bez alespoň základního respektu ke kultuře místa a doby ztrácíme historickou látku, nevzniká pak historický film, ale masopustní průvod s historickými kulisami a maskami. Po filmové stránce je Chosen jedním z nich. Inspirace k Písmu a Bohu je ovšem nepochybně důležitější, takže pokud se seriál stává právě jí, je to jistě dobrý seriál. Navíc se mu povedlo vykreslit všechny postavy jako živé, charismatické, lidské a sympatické osobnosti, každý divák si nejspíš najde svou, které stojí za to fandit (mým oblíbencem byl Matouš). Jen to holt nechce u toho skončit ;) Bůh, to nejsou hezká slova ve chvílích krize, to je život od rána do večera a od večera do rána. Ale krásný. Hezčí a jiný není. ()
"The Chosen" je seriál vystavaný na faktoch zo Svätého Písma a fikcii, ktorá reprezentuje to nevypovedané: "takto nejak sa to mohlo stať". Takže to, čo je vymyslené, myšlienkovo podporuje Písmo, neprekrúca nič podstatné, ani to neinterpretuje v zmysle spochybnenia Ježišovho poslania. Preto ide o pozoruhodný úkaz vrámci akýchkoľvek filmových spracovaní Jeho života. Tvorcovia si síce dovolili dosť, ale s plným rešpektom voči "predlohe". Seriál má teenage náboj.. myslím, že je určený viac mladým. Je dôležité, aby si boli vedomí, že do značnej miery ide skutočne o fikciu. Každopádne má však taký drive a ide z neho toľko optimizmu a energie, že sa neviete od neho odtrhnúť. Ja osobne som zaň veľmi vďačná. ()
Prý je to podle ňáký knihy, Bible se myslím jmenuje, ale přečetl jsem 830 stran a o Ježíšovi tam není ani hovno. Naštěstí jsem potkal dobráckého duchovního, který mi poté co oholil veškeré mé chlupy na těle a trošku se se mnou pomazlil, prozradil, že musím číst dál. Což jsem učinil a pak mi to věru začalo dávat smysl. Nu, dosti laciného humoru. Seriál je to nádherný, živý a na poměrně střídmou produkci výpravný a dobře zahraný. Škoda, že za produkcí stála křesťanská tv, protože některé gnostické texty a apokryfy mnohé z rigorózně pojatých postav, dělají postavy živoucí, chybující a např. v případě Máři Magdalény mnohem komplexnější (i když některé současné studie jdou ještě dál, když považují Máři za manželku Ježíše). Závěrem: velká spokojenost se seriálem, který navíc neurazí ani věřící (jsem živým důkazem) s vyjímkou těch co si pletou víru s dogmatismem. ()
Velmi příjemné překvapení! Aneb jak zůstat věrný evangeliu a přitom se nebát povolit trochu uzdu své fantazii a domyslet si podrobnosti a pozadí jednotlivých novozákonních příběhů a postav. Moc se mi to zatím líbí. Ježíš je velmi lidský a sympatický, i další postavy jsou zajímavě vykresleny: např. s Římany spolupracující celník Matouš nebo pravdu hledající farizej Nikodém. Do moderního hávu oděný seriál a zároveň s velkou duchovní hloubkou. Po skončení snad každého dílu jsem měl nutkání se jít aspoň na chvíli pomodlit. "Neboj se, vždyť jsem tě vykoupil, zavolal jsem tě tvým jménem, jsi můj/má." ()
Velké příběhy o někom velkém nebo velké přiběhy o velké době nebo zajímavé době nejsou čistě o nich samých, ale o lidech, době kolem. Jen tak můžeme uvěřit oněm jedincům. Příběh Ježíše zná každý, jak věřící tak nevěřící. V tomto seriálu se tvůrcům povedlo něco neskutečného, polidštit všechny kolem Ježíše. Všichni jsou najednou z masa, kostí, krve. Nemluví pateticky, nejsou nedotknutelní, nejsou jako voskové figuríny, které něco přeříkávají. Ať jste nebo nejste veřící začnete s těmi figurami uvažovat a prožívat jejich bolesti, radosti. Snažíte se pochopit Šimona, Máří Magdalénu, Ondřeje, Matouše a další. Ježíš vtipkuje a je i važný a cítíte respekt. Ač je to o lidech kolem Ježíše a zázracích, tak stejně cítíte někde vzadu, že je to mnohem víc a o něčem jiném. A takové má být i poselství Bible. Člověk se přistihne, že s ním emoce hýbají. Tvůrci chtějí odvyprvávět “celý” ten příběh a dělají to s láskou a jde to víc než cítit. Zatím jsme u druhé sezóny a točí se třetí. Uvidíme, kolik z celého vyprávění, se tvůrcům podaří. ()
Vynikajuci serial, ktory sa snazi drziat pri skutocnych udalisti z noveho testamentu. Konecne si ludia mozu vidiet kladny obraz o tom kto vlastne Jezis Kristus je a nie len sa divat na to, ake zlo cirkev vytvorila pocas dlhych storoci. Krestanstvo by malo by o nasledovani Jezisa a nie o zakone cloveka (cirkev) Ak by sa kazdy snazil byt aspon truchu ako Jezis.....svet by bol ovela lepsim miestom. Nech ste poculi hocico o Nom, nezabudnite, ze Jezis je ta jedina cesta k spasenu. Budte pozehnani priatelia! ()
Hledal jsem nějaký kvalitní seriál na Netflixu a podle hodnocení našel tohle. Pokud jste v podobné situaci, hledejte klidně dál, The Chosen je podle mě ztráta času. Shlédl jsem celou první sezónu, víc toho aktuálně na Netflixu není, a kdyby bylo, tak bych dále stejně nekoukal. Je to utahaná telenovela o Ježíšovi, herecky i scénáristicky plochá a nezajímavá, a vzhledem k tomu, že jde o nějaký low badget, tak ani vizuálně nemá moc co nabídnout. To, že se to věrně drží biblické předlohy, je sice fajn, ale to bych si radši pustil nějaký dokument, než toto. Není to poprvé, kdy se můj vkus liší od hodnocení na ČSFD, ale tentokrát to aktuální hodnocení (93% a 273 hodnocení) skutečně nechápu. ()
Väčšina filmov/seriálov na motívy Biblie (až na pár výnimiek) sú zlé, neosobné, nezaujímavé a nízkorozpočtové. Toto ide v rámci budgetu na maximum, no ťažisko prečo je ten seriál celkom dobrý je, že príbeh píše presne to, čo v Biblii človek číta medzi riadkami. Občas mi vadil bordel v príbehu a nekonzistentnosť rozprávania deja, má to aj slabšie a silnejšie momenty, no v oboch zatiaľ vydaných sériách herci veľmi solídne a vedelo to brnknúť sem tam aj na emócie. ()
Surprisingly watchable a surprisingly well made, ani nevím, co bych vyzdvihl jako první. Nutno zmínit alespoň ty herecký výkony většiny castu a ta top top kamera. Některé scény ve mě vyvolaly mnoho emocí, ačkoliv jsem si zároveň říkal, jaká je to píčovina, např. ty jeho miracles (ne, že je koná, ale ten smysl či nesmysl toho způsobu a jakou message to mělo předat). Rád se podívam na další řadu. 87% ()
Nečakal som takéto dobré stvárnenie. Odporúčam každému, slzy sú promised ()
Dychberuce. Ano, scenaristi si mnoho domysleli. Ale v duchu Pisma a v duchu doby. Na jednej strane idu verne v duchu pisma, na druhej strane je to pozbavene lacneho patosu, ktory je citit vo vacsine filmov ci serialov. Jezis Nazaretsky, Umucenie Krista a The Risen boli topky. Ale The Chosen je uplne nieco ine.... Priznavam, prve dve casti som bol trosicku skepticky, ale od S1E3 sa tesim na kazdu dalsiu cast. ()
Reklama