Réžia:
Steven SpielbergScenár:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
John WilliamsHrajú:
Haley Joel Osment, Jude Law, Frances O'Connor, Brendan Gleeson, Sam Robards, William Hurt, Ken Leung, Kathryn Morris, Jake Thomas, Ashley Scott (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Malý ll-ročný David (Haley Joel Osment) ja adoptovaný do rodiny, ktorá nedávno stratila "skutočného" syna. Matka spočiatku namieta, ale časom si k Davidovi vytvorí cestičku. Môže ho skutočne milovať? Môže ho brať ako vlastného syna? David sa jedného dňa ocitá v lese, kde ho bola jeho mama nútená vyviesť pre veľké nedorozumenia v domácnosti. Jeho to bolí a jej to je ľúto, ale už sa nedalo nič robiť. Teraz je Davidovým jediným snom nájsť cestu k "modrej víle", ktorá mu pomôže stať sa skutočným, aby sa mohol vrátiť k svojej mame a aby ho ona mohla milovať. (RTVS)
(viac)Recenzie (918)
Nejdřív je to hloupé a nudné, ale potom.... Potom je to ještě hloupější a nudnější. Naprosto nesourodý paskvil o uplným ničem, který vás unudí k smrti, no neberte to. Fakt děs! ()
První polovina se mi celkem líbila, ale v momentě, kdy se náš malý hrdina ocitne v lese a začne hledat modrou vílu, můj zájem poněkud opadl. A konec? Škoda mluvit. To zakončení mně připadalo nekonečné a značně mně zkazilo dojem z celého filmu. ()
Zaujímavý fenomén: človek sa dokáže príliš ľahko citovo naviazať na neživú vec, stačí mu k tomu zdanlivá podobnosť so živým tvorom. Napríklad plyšový medvedík, bábika, ... Ak dokonca takýto predmet rozpráva alebo prejavuje pokročilejšie znaky skutočného ľudského správania, človek má sklon považovať ho za živý. Pritom je dôležité si uvedomiť, že takýto citový vzťah je neprirodzený, lebo na druhej strane nikto nie je. ()
No comment. ()
Kvalitní řemeslo nezaručí kvalitní film. Film dělá hlavně příběh a ten tu drhne. Nejen děj, ale dokonce i dialogy jsou předvídatelné. Působí to jako slepenec zajímavých nápadů a až filosofických námětů (to není u sci-fi zas tak vzácné): už prvotní nápad pořídit si náhradní !bytost! místo syna, který pravděpodobně umře, je poměrně šílený - i velmi podprůměrný psycholog či psychiatr by musel být proti tomu. Strach obyčejných lidí z existence androidů vede k násilí a k vypjatým projevům nadřazenosti, tak silně připomínajícím rasismus ("já jsem lepší protože jsem se narodil, zatímco ty jsi jen stroj"). Lidská mysl nezvládá představu, že by emoce mohly vzniknout v umělém mozku - to je hezky předvedeno, a ... dál nic. Další "postavy" jsou tak zjevně uzpůsobeny k tomu, aby se děj trochu posunul, že je to křečovité: jak gigolo tak plyšový medvídek produkují moudra, která jsou tak lidská, že zastíní jakoukoli lidskou postavu. A závěrečný posun do vzdálené budoucnosti, kdy je lidstvo zapomenuto. vše je rozpadlé, to dodává chabému příběhu jakoby vesmírnou velikost a nadčasovost. A do toho se hlavní hrdina se uchová ve stejném technickém stavu, se stejnou utkvělou myšlenkou, která se nakonec naplní a to vše jakoby ve snu - ano, vizuální stránka filmu je v podstatě dokonalá ve všech fázích. Hudba perfektní, herecké výkony solidní. Viděl jsem to 2x, protože první shlédnutí zanechalo tak matný dojem, až jsem prakticky zapomněl, že jsem to už viděl. ()
Vypadá to že jsem asi hodně přecitlivělý člověk protože u tohodle filmu a nejvíce jak film ke konci směřuje tak jsem uronil hodně slz a pročistil si oči. Nádherný a hodně opomíjený film Pana režiséra Spielberga se srdcem na dlani. Ps Kdo by z nás nechtěl být aspon na pár minut či hodin s někým koho nejvíce a hluboce milujete a splnil by vám na den váš největší sen, prostě úžasné dokonalé dílko vše do puntíku jak hudbou, herci, triky i skvělým českým dabingem. ()
Možné vyzradenie deja ..... Zaujímavý film ktorý sa dotýka viacerých tém. Zo začiatku je intímnym nadhľadom do tragédie jednej rodiny a je rozprávaný z pohľadu mami a otca, následne sa dostávame do dobrodružného filmu, ktorý sa snaží rozprávať viac monumentálne a ukázať, čo všetko dokáže po technickej stránke, aby sa na záver znova vrátil tam, kde začal, teda intímnou snáď až poetickou sci-fi s náboženskými kontextami ktorá má dojala. Spielberg brilantné vedie postavy a až na miestami nedopovedané scény, pomalší stred filmu a určitú skratkovitost, nemám čo vytknúť. ()
Kolaborace, která zastínila všechny ostatní. ()
I po více než dvaceti letech má film co nabídnout – skvělé herecké výkony, emoce, i samotnou myšlenku, která je nadčasová. Místy je film až příliš zdlouhavý, ale často je pomalé tempo to, co umožňuje divákovi nad samotným dějem přemýšlet. ()
Magnificence. To je to slovo, které vystihuje tenhle film. Signifikance a pojetí lidského bytí ve smyslu poukázání na jeho dokonalost, vlastní řízení se úsudkem a schopnosti učit se a dojít k logickému závěru. Reflexe spojení evoluce a umělé inteligence, která přináší melancholickou a depresivní náladu z budoucnosti a nemusí jít ani o tu vzdálenou, ale o tu dystopickou, která už není tak daleko. Všechny tyhle specifikace vystihují geniální spojení mysli Kubricka a Spielberga. Faktem je ovšem, že Stanley položil základy pro tu filosofickou stránku filmu a vytvořil základní designy. Spielberg s poctou dílo dokončil a vdechl mu poetičnost, pohádkové vyprávění a opojnost scén, které mají držet snímek pohromadě. První akt je naprosto geniální a nemám k němu absolutně žádnou výtku. Ta (ne) přirozená lidská láska mezi matkou a synem, to je tak PURE a vyvrcholení celého aktu je naprosto devastující. Problém nastává u druhého, tedy prostředního aktu, který moc podle mého neví, čím chce vlastně být. Mixuje a pohlcuje žánry do sebe, ztrácí mírně nasazenou podmanivost a sekvence roboshow je vyloženě dramaturgicky nekonzistentní. Zlom přichází ve finálním aktu, který nabízí vizuální království podmořského, či ledového Manhattanu a opět se najede na filosofický přesah a emotivní strunu, která diváka donutí přemýšlet o snech, smyslu bytí a ukončení vlastní entity. K tomu perfektně sedí Paralela Davidovo přání a její fenomenální zakončení. Mimochodem, kdyby se rozdávaly dětské Oscary, tak Haley Osment by měl vyhrát úplně jako první a to především za performance v tomhle snímku, kterou hodnotím možná jako nejlepší filmovou dětskou performance ever, a to superlativy nepřeháním. ()
Film, u kterého jsem místy Spielberga nepoznával. Celý děj se dá rozdělit do tří částí. 1. část je život s robotem, která je podle mě ta nejlepší a má velkou hloubku, zahrává si s psychologickým thrillerem a je velmi povedená. 2. část je mad-maxovská punková jízda, kde jsem právě Spielberga nenacházel. A 3. část bych popsal jako hledání pravdy. Při sledování filmu jsem si myslel, že se film bude točit kolem rodiny a Davida, a možná je to škoda, že se tak nestalo. Právě ta první část filmu dává tajemno, nedůvěru v Davida a strach, že se z něj stane druhej Chucky - to by ale nebyl Spielberg, aby nám z toho neudělal něco víc. Druhá část pojednává o ,,vyhnanství“ Davida a zjišťujeme, že on je subjekt, podle kterého se bude film točit. Právě ta druhá část si ve mně nevytvořila moc dobré místo. Vytvoří se nám tu krátká odbočka o Sex robotovy, aby se začlenil do příběhu a začne zběsilá jízda ve stylu neonového Mad Maxe, a ta se do filmu s těmito barvami a drastičností dle mého názoru moc nehodí. Následně přichází poslední část, ve které se David dovídá pravdu o sobě, nalézá svůj sen a film ve zkratce končí. Film má hloubku, kterou bohužel místy přehlušuje neon-Mad Max a film tak ztrácí na účinnosti. Dále bych rád zmínil svět, ve kterém se David nachází. Je to svět, kde se David může bez jakýchkoliv problémů pohybovat, aniž by ho něco zastavilo a vypadá to, že ochranné orgány tu jsou příležitostní. Toť vše k příběhu, který považuju za celkem dobrý. Teď už se přesuneme k viditelným plusům. Herecké výkony, především k Haleymu Joelovi Osmentovi (David), který i jako dítě předvádí skvělí uvěřitelný výkon. Ostatní velcí herci jsou díky jeho výkonu upozaděny. Ke scénáři bych ještě doplnil dobré dialogy a především skvělé prokreslení hlavního hrdiny. Z technických prvků bych zmínil dobrou hudbu a kameru. A co se týče efektů, tak musím říct, že tohle byl velký konkurent Pána prstenů, který za efekty oscara získal. Tím chci říct, že na rok 2001 to jsou úžasné cgi. Celkově se jedná o povedený sci-fi snímek, který by potřeboval určitě ubrat na šílené akční části, která atmosféru i přesah filmu dosti narušuje. Známka: 6,5/10 ()
Toto je jeden z najúžasnejších, najfascinujúcejších, najkrajších, najzaujímavejších, najklasickejších, kultových, nadčasových sci-fi filmov. Je o skutočnej emocionálnej inteligencii ako meranie inteligencie robota, namiesto a na rozdiel od človeka. Pri robotoch vždy testujeme ako emocionálni a vedomí sú namiesto toho ako sú intelektovo inteligentní. Tento film to vynikajúco a výborne ukazuje. Mimozemšťania vytvoria tiež niečo neuveriteľné a neopísateľné v tom najlepšom slova zmysle pre AI robota Davida, ktorý má vedomie. Film analyzuje otázku vynálezca umelej inteligencie a počítačovej vedy - Alana Turinga, ktorý sa raz opýtal - Môžu stroje myslieť? ()
Poprvé viděno v 2024, všude kolem teď krouží A.I. ve všech oblastech. Ani dnešní roboti se zatím nechytaji. Uvidíme co bude za dvacet let. ()
Ze začátku sci-fi, co mě div nerozbulelo tím, že hraje na city ...ať už řešíme nemocného chlapce v umělém spánku nebo fakt, že se matka rozhodně aktivovat robotovi city ...následně horor, když klukovi, co naplnil srdce matky, čeká akorát tak opuštění a snaha hledat východisko, protože jeho lidský "bratr" není zrovna ...ehm hodný kluk ...následuje už takové novodobé vyprávění o Pinochiovi, které chvílemi možná až nudilo, ale dobrý :) ...ale ten konec teda wtf :D ufoni??? Neeee ... ()
Břečel jsem, nádhera. 🥲 ()
Adaptace povídky, která na svou dobu byla jistě revoluční. Spielberg si adaptoval v roce, kdy propukávala nová éra animace a tady je to velmi poznat. Začátek je silný a drží se norem dramatu, které je vyzdviženo do až temné atmosféry a vtáhne vás náramně do děje. Osment má až strašidelnou auru a jeho mecha-role je výtečná. Pak ale započne část v lese, kde to pomalu začne směřovat do extravagantní tématiky. A to nemluvím o scénách s Judem Law a jeho nález na posteli... To bylo hodně zajímavý.... Kde mám problém je Robo-aréna, která mi vizuálně přišla bez života (meh) prostě měla spíše cirkusáckou energii, což mi nepřišlo nejlépe vykonstruované (chápu, že to tak asi je v předloze) a celé to zde bylo nemastné, neslané, divné a řekněme na sílu jiné a nedořešené. Kde se pořádně Spielberg vytahuje s animací je u Dr. Vím, ale mám stejný pocit infantilnosti a cpaní nám něčeho jiného a odlišného než je celý film. Zkrátka jsem si u těchto scén (Robo-aréna, Dr. Know a jiné přebarvené necelkové scén), že sem nepatří a že mi najednou přepnuli kanál. A pak finále, které je slušné a funguje. U "znovuzrození na den" s mámou je to trošku přitáhlé za vlasy, ale chápu, že tu šlo nejspíše o ztělesnění pohádek. Hezky a jinak si film vyhrává s A.I. a tvoří tak nové teorie, které můžeme vymýšlet o tématu, které rezonuje, v dnešní době velmi, světem. Určitě přelomová práce, kterou však mohl Spielberg někdy upravit a dokouzlit si předlohu Aldisse k obrazu svému a filmovějšímu. Prostě bych přitemnil. ()
Reklama