Réžia:
Milan ŠteindlerKamera:
Miroslav ČvorsjukHudba:
Miloslav HalíkHrajú:
Milan Šteindler, Dana Batulková, Klára Pollertová-Trojanová, Kryštof Koláček, Matěj Peprník, Zdeněk Marek, Monika Šeligová, Jakub Čistecký, Jan Trávníček (viac)Obsahy(1)
Víťa Jakoubek už překročil třicítku, pracuje jako špatně placený sociolog a žije jako spořádaný manžel a každodenními povinnostmi unavený otec dvou dětí. V sociologickém ústavu se podílí na výzkumu postojů středoškolské mládeže. Aby cílovou skupinu lépe pochopil, vydává se za studenta a denně usedá do gymnaziálních lavic. Náhle jako by se vrátil zpátky v čase, cítí se opět mladý a bezstarostný, vidí před sebou spoustu příslibů. Skutečný život se ale ošálit nedá a brzy se přihlásí o svá práva a povinosti... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (361)
s postupem času mi přijde, že je dobrý tenhle film vidět několikrát. viděl jsem ho s rodičojc, s prarodičojc, s kamarádama, sám, za střízliva i v opilosti a uvědomil jsem si, že v určitným ohledu to pokaždý člověk vnímá trochu jinak díky tomu, jak každej reaguje na různý momenty odlišně. a uvědomil jsem si, že ten generační střet je v tomhle snímku s trochou nadsázky téměř dokonale trefnej.. je zvláštní, že takhle přemýšlím zrovna o takovýhle bejkárně, ale zkrátka mě tenhle nahořklej, i když místy velice vtipnej příběh stárnoucího chlápka, co se chce chytnout posledního stébla, tak nějak bere.. spoustu super detailů, rozhovor v sídlištním baru po rodičáku je genialita.. a co třeba kurva vylízt na strom a neptej se mě proč, prostě jen tak!..možná proto, že ze mě stejně vyrostě stejnej blbec jako je on. ()
PŘESNĚ TAK SI PŘIPADÁM. JAKO SPOLEČENSKY VYŘÍZENEJ ČERNOCH. Nejlepší film Milana Šteindlera. A jak hezky léty kvalitní! Jsou měsíce, kdy bych se na něj mohl dívat několikrát... Snímek působí neuvěřitelně civilně, studenti také, atmosféra je výborná a navíc jí pomáhá zručná hudba a například vkládání několika dobových reklam. ()
Tak to asi nerozdejchám, až přijdu za nějakou hezkou mladou holkou s cílem navrhnout jí inspekci mé postele a ona mě řekne, vrať se do hrobu ! V tu chvíli utržím asi největší KO mého života. Naštěstí jsem kluk šikovná a už mám plán jak i v padesáti oslním každou mladou holku. Do ucha píchnu kříž /pro balení křesťanek /, do nosu půlměsíc / pro balení muslimek / na hlavu si nastříkám barvy v podobě národní vlajky / pro balení nacionalistek /, na krk dám velkej pozlacenej řetěz / pro balení hip hoperek /, na tričko I´m rebel / abych zdůraznil svou odlišnost od konzumní společnosti /, na břicho si nechám vytetovat mapu Vietnamu / pro balení ženské části naši "skorovětšiny" v České republice /, záda nechám volný /pro balení výtvarně nadaných děvčat /, na záda si dám batoh / pro balení cestovatelek /, na nohy si navléknu sukni / pro balení lesbiček /, na jednu nohu si obléknu sportovní botu /pro balení holek sportovkyň /, na druhou nohu si obléknu Martenku / pro balení anarchistek /, na obličej si nasadím menší hranaté brýle a nasadím výraz světáckého všeznalce / pro balení intelektuálek / a kolem pasu si vystavím nejnovější typy mobilů všech značek / pro balení materialisticky založených holek /. Ještě jsem přemýšlel jak oslnit romky, ale to je o držku, náhodou bych jim to v posteli špatně udělal a ještě bych byl obviněn z rasismu a diskriminace, tak radši nic. No holky a která si mě, věčného mladíka po tomhle komentáři troufne poslat do hrobu ? ()
miestamy celkom šikovná komédia dá sa na tom zasmiať, námet dosť dobrý aj keď až tak využitý ako by sa dalo, lebo ako celok to nie je fakt nič preborné a splýva to tým pádom z hromadou iných komédii o motákoch, možno keby som z Českej filmovej produkcie nič nevidel tak zo zožeriem ako malinu ale takto asi ťažko, škoda že sa točia stále dookola len komédie založené na podobných situáciách, čo trvá už pekné desaťročia a nič nového, experimentálneho, preborného sa tým nedočkáme, nikto sa nesnaží v našich končinách priniesť niečo nové čo by kinematografiu trošku oživilo a zatienilo tú zaužívanú všednosť /40%/ ()
Skutecne zdarile se povedlo Milanu Staindlerovi zapadnout mezi stredoskolske studenty. Asi jeho nejpovedenejsi film. ()
Jeden z filmů, který padl za oběť převratné době, kdy nebylo právě moc času sledovat filmy, ale převládala o to větší chuť je točit... Neprávem polozapomenutá komedie, která svou explozivitou, snahou hledat smysl, úžasnou hravostí, imaginací a kreativitou tvůrce, snahou přesvědčit diváky o tom, že točení filmu je hra, naplnila svých 96 minut skutečně třeskutým obsahem. V české komedii dodnes nepřekonané hlášky, roztomile ,,sklepácký" Milan Šteindler, dosud nezkažený možnostmi filmového průmyslu (viz Perníková věž a jeho pozdější filmy)... První filmový popřevratový kult! Hodně podobný osud čekal třeba i podobně fenomenální Pějme píseň dohola... ()
Šteidlera mám hodně rád tohle byl ale jenom takovej příjemnej film. Halina Pawlowská rulezzz. ()
Milan Šteindler je totální frajer. ()
Jako pohled do života mládeže těžko uvěřitelné, ploché, stereotypizující a laciné. Na druhou stranu jako reflexe dosavadního života zralého třicátníka ve světle nuceně připomenutých ideálů mládí o mnoho zdařilejší. Snad právě porevoluční doba změn přála upřímně angažovanému, společnost prostupujícího pohledu na sebe sama, minulost, současnost a budoucnost, více, než doba dnešní. Slabé ****. ()
Asi nejlepsi Steindleruv film, ale stejne to na 5* nebude. Je dobre, ze nesehnal nejakyho herce do hlavni role a obsadil proto sam sebe, protoze je naprosto dokonalej. Postava Jakoubka je vyborne napsana a kdyz k tomu prida Steindler nejakej znicenej vyraz v obliceji tak to nema chybu. Ostatni herci jsou hezky prirozeny, takze jim klidne verite, ze to sou skolaci, kolegove atd. S tim souvisi to, ze film vypada dost realisticky, i kdyz misty skoro az amatersky. Kdyby Steindler vyhazel nekolik zbytecnejch minut, vyhazel nektery strasny pisnicky a pridal par vtipnejch scenek, bylo by to na 5*, ale takle jen pekny 4*. ()
Kdysi se mi tahle komedie moc líbila, ale nedávno jsem ji viděl znovu a jsem nucen konstatovat, že už to tak není. Filmový debut Milana Šteindlera neuvěřitelně zestárnul a lze ho doporučit jen skalním fandům a lidem, kteří chtějí vidět Evu Holubovou a Jaroslava Duška v době, kdy je znal málokdo. ()
Milan Šteindler jako sociolog Víťa Jakoubek, otec dvou dětí, je v tomto filmu doopravdy kouzelný a místy dohání diváka až k slzám:-) Jinak tento často reprísovaný film z pera Holiny Pawlowské není zas až takový terno, musím tady naprosto souhlasit s komentem Igiho B. Sází jen na Šteindlerovou komiku a na scénář H. Pawlovské ("Díky za každé nové ráno"). Tenkrát to šlo a nikomu to tak nějak nevadilo, bylo to něco nového, ale postupem času a především dneska, je oba už vůbec nemusím. Jejich komika je místy fakt ubohá ! Ti si tak dnes můžou stěžovat ! Nikdy ale nezapomenu na ten jeho přihlouplí výraz a některé jeho gesta a hlášky. Jako kluk jsem na tom vlastně vyrůstal. Dobové hlášky typu bagr, tenistky jsem vyhrál v krabičkách, jsou už dnes tak trochu k smíchu ale přesto jsou dnes některými mladými znovu a znovu objevováni (ostatně jako jiné hlášky) a mladí si pak myslí že jsou děsně "KING". K. Pollertová byla fajnová a za její ztvárnění krásné a sexy Evičky dávám nakonec 3*. Vůbec nepochybuji o tom že jde patrně o nejlepší Šteindlerův film, dneska už stěží podobný film natočí. Klasika z konce osmdesátých let a jeden z těch lepších filmů z této dekády. ()
Čekal jsem trošku víc!Je tu sice pár solidních vtípků, ale jinak nic moc-skoro jako by se točilo za komančů! ()
"Víš, co se mi na tobě nelíbí? Ty se pořád tváříš, jako bys měl nějaký názor, ale my přitom nevíme jaký." Já tedy nevypadám jako vekslák, ani jako depešák a snad ani jako somrák, ale v době premiéry tohoto snímku jsem měl poměrně čerstvě po maturitě a prostě jsem Víťu neustál smíchy. Začalo to intelektualizací fyzický práce, pokračovalo bádáním nad věkem novýho studenta, osoleným kafem a pak přišly na řadu ty dvě kružnice. Ano kružnice, z nichž jedný kouká z kapsy bagr. Já to zkrátka nedávám do dneška a pokud někoho zajímá, co dělám ve svým volným čase, tak в свободное время я гуляю в парке. Co bych taky dělal jinýho. ()
No, spíš bych s chutí řekl: "Jdi do prdele!" . . . Tragický výpotek těch, co skuhrali, jak by to dělali, kdyby komunisti nebyli... Bohužel se prosrali až do výšin nezlomných elit šašského zábavního průmyslu. A davy jim to žerou. Dobře jim tak. Blbé jako Štaindler sám. Lidi! Neblázněte! ()
Příjemný snímek. Milan Šteindler v roli muže, který se z počátku nedobrovolně snaží zapadnout mezi mladší generaci a pak neví, kde je hranice mezi jeho prací a osobním životem, který se mu málem nenávratně rozpadne. Šteindler téměř bezchybný moula-nula, dále Jaroslav Dušek v další roli soudruha a bezchybná Halina Pawlowská se svým "co je?!". Hudba byla taky dobrá, ale mouchy tu nějaké byly, takže 4*. ()
Název jak od starýho Romera, pozadí uklízečky Haliny přes celou úhlopříčku a sebedestruktivní projekt sociologa Víti, na jehož hlavě by šlo naštípat šest hektarů lesa a on by vám přitom ještě teskně zapěl "O Tannenbaum".. Krutě pravdivá pouť po kouzelných scenériích bezstarostné existence až po song Nikdy se nevrátí pohádka mládí, přičemž výsledek výzkumu nepřinesl (jako tradičně v téhle branži) nic objevného a já jdu vynést odpadky. Šteindler, hlavně v prvních dvaceti minutách, evidentně odkoukal grimasy bezradného trouby od nejslavnější postavy Rowana Atkinsona.. ()
Výtečná komedie osobitého herce a režiséra sahá k ojedinělému tématu - k sociologickému průzkumu, který slouží jako průnik generací - k té rozzívaně mladé i k té zrezivěle zralé. Splývání třicátníka se sotva nominálně ukončenou nezletilostí je stejně úžasné jako třeskutá vlídnost mládí stříbrného větru (větrů?) vůči mládí první životní zkušenosti. Vědcova pošetilost a naivita totiž jinou charakteristiku nezasluhuje. Poetika SKLEPA tu nesporně dosahuje svého vrcholu v žánru hraného filmu (tím dalším je stejně osobitý dokumentární seriál ŠUMNÁ MĚSTA s výtečným dalším sklepovcem Davidem Vávrou). Náznaky toho, že SKLEP dozrává a emancipuje se postupně z laskavého a vlídného spřízněného protektorátu Věry Chytilové bohužel nepřekonaly právě tuto vstupní úroveň naděje a očekávání. Způsob, jakým je zachyceno vědecké prostředí pozdní normalizace, je exaktně přesný. Pozornost zaslouží i vícevrstevná kompozice (gradující pokusy o manuální oslovení zadní části těla Haliny Pawlowské či strhující Duškovo blábolení, které vyvrcholí triviálním otěhotněním Blanarovičové). Ale i tak do mozaiky dnes už vlastně také historické sebereflexe pozdní normalizace přibyl další, nikoliv necenný příspěvek. Určitě k radosti českého - sotva jiného než českého - diváka. ()
Nackermann a Quelle, ať jdou do p*dele :-)))) ()
Když mně to přijde hrozně klouzající po povrchu. Jakoby se snad i něčeho bál, říct natvrdo něco jiného... Mám na mysli takovou tu "přitakávající" a schematizující rovinu "jojo, ten život není peříčko", a jedno klišé za druhým, a až nad ním hořkovtipnou vrstvu samotného příběhu. ()
Reklama