Réžia:
Karel SteklýScenár:
Karel SteklýKamera:
Jan RothHudba:
Jan SeidelHrajú:
Rudolf Hrušínský, Svatopluk Beneš, Miloš Nedbal, Jaroslav Marvan, Fanda Mrázek, Jaroslav Vojta, Alois Dvorský, Jana Kovaříková, František Černý (viac)Obsahy(1)
Druhá časť sfilmovaného romána Jaroslava Haška zachytáva osudy Josefa Švejka po ceste na front a napokon priamo v bojovej línii. Už počas cesty vo vlaku rozpráva Švejk nadporučíkovi Lukášovi svoje príhody, pričom nevedomky urazí generálmajora von Schwarzburga, ktorý s nimi sedí v kupé. Potom sa mu podarí zastaviť vlak a stratiť sa na stanici, kde v krčme pije jedno pivo za druhým a napokon sa vydáva pešo na cestu do Budějovic k svojmu regimentu... (STV)
(viac)Recenzie (350)
Prostě starý známy Švejk v podání Rudolfa Hrušínského. Ten nikdy nezklame. Haškův humor je k nezaplacení. ()
"Dýchněte na mě..rum, kontušovka, čert..jeřabinka, ořechovka, višňovka a vanilková!" Musím se přiznat, že Švejk mě nikdy nelákal. Jednoho zimního večera jsem se ale překonal a podíval se na Dobrého vojáka Švejka Karla Steklého. Byl jsem nadšen a už jsem se těšil na Poslušně hlásím..a dostalo se mi stejné porce peprného a suchého humoru, který v padesátých letech chtě nechtě musel být tak trochu nepřijatelný. Anabáze do Budějovic je sled neštěstí, která na sebe Švejk přivolává..a následně z nich těží. Rudolf Hrušínský je výborný a když zařve "Co blázníte?! Dyť jsou tady lidi!", nejde mu nevěřit, že to myslí vážně. ()
Druhá časť osudov dobrého vojaka Švejka sa nepodarila tak, ako prvá. Podmienky (kvalitná literárna predloha, kvalitní herci, rovnaký režisér) boli nemenné. Napriek tomu sa nepodarilo dosiahnuť rovnaký účinok na diváka. Identita vstupných podmienok, ktorá mala zabezpečiť porovnateľný úspech sa ukázala byť Achillovou pätou. Absencia nových podnetov viedla k opakovaniu a k nude. Ponechávam tri hviezdičky aj keď oba diely považujem za príspevok k vzdelávaniu českých školákov, ktorým sa ťaží čítať hrubú Haškovu predlohu. Rovnako ponechávam stranou úvahy o tom, do akej miery Švejk stelesňuje povahové črty Čechov. To nemá nič spoločné s filmom. Ako pamätník poškriabaných, potrhaných a amatérsky zlepených filmových kópií oceňujem prácu, ktorá bola vynaložená na digitalizáciu tohto filmu. ()
Poslušně hlásím, že Rudolf Hrušínský je opět dokonalý, a bavil jsem se, byť Švějkovo putování do Budějic a na frontu už nemá takovou razanci a švih, a občas mezi švy jednotlivých epizod vykoukne ven nějaká ta vata. A to přesto, že jde o ještě stručnější výtah neboť se do 90 minut musely vejít všechny zbývající díly románové řady. Nechybí samozřejmě ani další porce zlidovělých hlášek. ()
Slabší část už tak nijak povedeného Dobrého vojáka Švejka. Připadá mi, že když scény náhodně promícháte, výsledek zůstane stejný. Poslušně hlásím, že na Steklého verzi Haškova románu už znova koukat nehodlám. ()
Pouštěl jsem si to často a rád. ()
Jednička je špička všetkých vrcholov v tomto žánri, dvojka trocha zaostáva, napriek tomu je tu veľmi veľa pamätných výrokov: "Víte co to je, když se o někom řekne, že je degenerovaný? U nás v ulici bydlel jeden degenerovanej. Jeho otec byl polskej šlechtic a matka porodní bába. On zametal ulice a nechal si říkat pane hrabě.", ale hlavne záverečná scéna pri bombardovaní s najhumanistickejším posolstvom asi ktoréhokoľvek vojnového diela: "Co blázníte, vždyť jsou tady lidi!" ()
O mnoho kratší, než knižní předloha, přesto geniální. ()
Karel Steklý v tej najlepšej možnej forme a s ním dokonalé pokračovanie "československého kultu", ktorý v porovnaní s originálom zdatne obstojí. Opäť by som nejaké zápory hľadal len véééľmi ťažko a preto opäť vyzdvihnem neopakovateľného Rudolfa "Švejka" Hrušínského. Najprv som sem chcel "hodiť" aj nejaké tie jeho hlášky, ale napadlo ma, že to vlastne ani nemá veľký zmysel, lebo väčšina tunajšieho osadenstva ich asi pozná naspamäť. A kto nie, nech sa rýchlo naučí.:) Takmer genialita. Josef Švejk RULEZZZ ()
Viděno 2x cca - 20% ()
Tak se mi po letech zadařilo shlédnout i druhý díl známé české, válečné satriy a stejně jako první díl a mnoho jiných českých klasik mě moc nezaujal ale od nudy vše zachraňuje opět výtečný Hrušínský. ()
Stejná pecka, jako jednička. :-) ()
O tomto dílku české kinematografie platí téměř bezezbytku to, co už jsem napsal k filmu "Dobrý voják Švejk", přesto se mi "Poslušně hlásím" zdá sevřenější a vyrovnanější. Částečně je to dáno předlohou, která už není tolik složena z jednotlivých epizodek, takže i její filmový převod je celistvější. Úměrně tomu ubylo vyloženě žánrových scén, které v "Dobrém vojáku" slouží především jako oslí můstky a výplň mezi jednotlivými příhodami hlavního hrdiny. Švejk také méně působí jako někdo, kdo ve skutečnosti ví a jenom hraje, nýbrž jako skutečný a upřímný blb. Zajímavé komentáře: Zloděj kol, Radek99 ()
Legrace jako vždy. ()
Ne až tak dobré jako první díl, je znát, že zážitky z fronty jsou spíše střípkovité historky bez vnitřní struktury, ale budějovická anabáze je skoro dokonalá. ()
"Mlčte, ještě nevím, jestli jste opravdu tak blbý, nebo si na blbého jenom hrajete!"... "To je asi váš bratr taky takové hovado jako vy."-"Je profesorem." ()
For Me 86% ()
Knížka je lepší. Ale pořád dobrý. Nejlepší je shánění konfidenta, když najmou nakonec místního blba Pepka Vyskoč. ()
ne tak skvělé jako první díl, přesto ale Švejk neztratil nic ze svého kouzla :) ()
Film Poslušně hlásím je jakousi kompilací zbývajících tří dílů Haškových Osudů dobrého vojáka Švejka. Autoři velmi podrobně vlíčili Švejkovu návštěvu četnické stanice v Putimi, ale další příběhy jsou již přepracované a narozdíl od prvního dílu jich velké množství chybí. V knize prošel Švejk při své budějovické anabázi polovinu jižních Čech, setkal se s mnoha postavičkami, typickými pro tehdejší český venkov i dobu. Poznal dezertéry, skrývající se před vojenskou policií, obyčejné vesnické lidi, podporující vše, co podkopávalo rakouskou monarchii, ale také malého českého človíčka, ze kterého úřad udělal nejdůležitějšího z důležitých. Scénář vybral pouze několik těchto figurek. Ve filmu se objevily historky s pocestným, starým ovčákem, žehrajícím na zhýralé poměry, a s pobožnou babkou, jež Švejkovi donesla bramboračku. Největší prostor však dostala kapitola, vyprávějící o Švejkově návštěvě četnické stanice.Tvoří více než třetinu filmu a jediným opomenutým zážitkem hlavního hrdiny je konání potřeby s ozbrojeným doprovodem. Už při eskortování do Písku se ve filmu objevují neautentické momenty. Román se nezmiňuje ani o ukradeném vozíku ani o záměně záměně závodčího s krávou, vedenou na porážku. Avšak teprve když se Švejk v Budějovicích konečně setká s npor. Lukášem, začíná se scénář se svou literární předlohou diametrálně rozcházet. Jsou vybrány jen určité příběhy z cesty 91. pěšího pluku na frontu a ztrácejí tak návaznost. Švejk byl od svého příchodu k regimentu několikrát zavřen, jeho zážitky s vězeňskými kumpány byly však úplně opomenuty. Také kapitola o zastávce v Kyrálihidě a zneuctěném maďarském poslanci Kákonyim byla, jako mnohé další, vynechána. Jaroslav Hašek dodiktoval své dílo až k okamžiku, kdy Švejk, vracející se ke svému regimentu z transportu ruských zajatců, přichází k prasečím hodům. Filmaři narušili tuto poslední idylickou scénu bombardováním, které zničilo celý tábor. Prvním, kdo se vyhrabal z trosek, byl samozřejmě dobrý voják Švejk. Zvedl se, oprášil a patetickou větou: “Co blázníte, vždyť jsou tady lidi!“ ukončil ochuzené zpracování zbývajících dílů svých osudů. Nicméně, stejně jako předchozí Steklého film, i Poslušně hlásím stojí bezvýhradně na precizních hereckých kreacích předních služebníků naší Thálie. Hrušínského Švejk se ocitá v těsné konkurenci s putimským strážmistrem Flanderkou, ztvárněného mistrovským Jaroslavem Marvanem, který svého přihlouplého příslušníka prodloužené ruky rakouské policie kreslí se všemi finesami uceleného komediálního výkonu. Pásmo barvitých figurek dává příležitost mnoha dalším skvělých hercům, ať už je to František Filipovský v nádherně podané karikatuře »ctnostného« poručíka Duba, který nakonec skončí proti svým zásadám v podroušeném stavu v nevěstinci, filmaři neprávem opomíjený Milan Neděla v roli žravého Balouna a především excentrický Fanda Mrázek jakožto opilý závodčí, pověřený eskortováním Švejka do Písku. Je možné, že Hašek by s výsledným tvarem filmového pokračování svých Osudů patrně nesouhlasil anebo by byl zklamán, přesto se tvůrcům v čele s režisérem Karlem Steklým podařilo v rámci možností, daných dobou a finančními prostředky, dosáhnout naprostého maxima. () (menej) (viac)