Réžia:
Ruben ÖstlundScenár:
Ruben ÖstlundKamera:
Fredrik WenzelHrajú:
Harris Dickinson, Charlbi Dean, Zlatko Burić, Woody Harrelson, Dolly De Leon, Vicki Berlin, Henrik Dorsin, Iris Berben, Jean-Christophe Folly (viac)Obsahy(1)
Model Carl a jeho partnerka, modelka a influencerka Yaya, sú pozvaní na plavbu luxusnou loďou. Spoločnosť im na nej robí vybraná smotánka: bohatý starý mládenec hľadajúci životnú lásku, výstredný ruský obchodník či britskí manželia obchodujúci so zbraňami. A všetkému vládne kapitán, ktorý je večne opitý a cituje Marxa. Spočiatku ide všetko podľa plánu. Ale počas prichádzajúcej búrky a sedemchodovej kapitánskej večere sa všetko začína komplikovať a charaktery cestujúcich sa postupne začínajú ukazovať v pravom svetle. (ASFK)
(viac)Recenzie (606)
Pri čítaní tej hromady nadšených komentárov sa pýtam sám seba, či som videl ten istý film ako dotyční. Pre mňa osobne bol toto prípad, kedy bol trailer omnoho lepší, než film samotný. Jediné dobré scény boli "I sell shit" a namol ožratý kapitán marxista čítajúci do mikrofónu duchaplné preslovy, zatiaľ čo sa loď topila v sračkách a zvratkoch. Prvá časť filmu bola ešte relatívne vtipná, od druhej to už skĺzavalo k čoraz väčšiemu WTF a uťatý koniec som teda nepochopil. Film vo mne zanechal viac otáznikov, než odpovedí. Úžasná satira? Prirovnávanie k Orwellovej Zvieracej farme alebo Parazitovi? Ani náhodou. Navyše, pri pohľade na to, ako sa kinosála rehotala pri záberoch na zvracajúcich pasažierov lode alebo záchod pretekajúci sračkami som mal pocit, že sledujem nejakú Troskovu "akožekomédiu". Opäť som sa presvedčil o tom, že ak je niečo oslavované a vynášané do nebies, mám sa mať na pozore. Na pochopenie takýchto pseudointelektuálnych sračiek s prepálenou stopážou, kde sa polovicu filmu nič nedeje asi nemám tie správne drogy. ()
Parádní satira. První část se věnuje genderovým stereotypům placení večeře, druhá je přehlídkou prázdných životů boháčů v nadsazeném stylu ožralého kapitána a třetí socio studií dynamiky lidského kolektivu na ostrově. ()
Tohle je naprostý mindfuck, ale užil jsem si vše, především tu neskutečně zvrácenou satiru. Film hlavně ve spoustě částech udělá skok, kdy se nedozvíte určité vysvětlení a rovnou pádíte dál do dalších lokací, které jsou zábavné, jen snad někdy trochu delší a tu a tam ztrácí film tempo. Jinak super. ()
3,6 periodických. První polovina filmu super, druhá půlka se táhla jako smrad. ()
F*CKIN MASTERPIECE!!! Nemám slov. Vážně ne. Nepamatuji si, kdy jsem se za posledních třeba 10 let tak nasmál! Boží komedie, boží drama, skvěle vypointované, top herecké výkony, kamera, všechno, VŠECHNO! Miluju to! 🖤 ()
Začátek nabudí na sociální sondu, prostředek jsem nepobral a konec to jakš takš zachraňuje. Bohužel film neni pro každého a já asi nejsem cílová skupina. Nejspíš chápu co je smyslem vyprávění, bohužel forma a režie mi uplně nesedla a dokužu si představit, že v rukách někoho jiného by měla větší dopad. ()
Do konce jsem se proklikal asi za 20 minut. Barevný užvaněný bordel o ničem, samé dlouhé bezobsažné záběry, samé zbytečné kecy, nic komediálního jsem nezaznamenal, jen absolutní nudu. (3%) ()
Já tady sedim už asi tejden a přemejšlim, co k tomudle filmu napsat, jestli jsem to třeba nějak špatně nepochopil, nebo jestli jsem to prostě neměl vidět spíš někde na festivale, kde bych za podobnou hříčku festivalovejm hlavounům utrhal ruce, že nemusim koukat na to, jak někdo v jedný scéně přechází ve statickym kamerovym záběru z levý strany na pravou a trvá mu to třeba 10 minut, aby na to navázala uplně stejná scéna, jen s jinym umělěcky načančanym keřem. Jenže i tam bych bohužel plesal nadarmo, protože se pak (prej jen tak z plezýru) rejža rozhodne, že do filmu přidá v očích mnoha tak strašně báječně uměleckou, totálně zbytečnou haha k popukání scénu o blití a sraní, která ale stejně jako váš průjem po úplavici nemá konce. Po slibnym začátku, kdy to vypadá jako docela fajn vztahovka s peprnejma dialogama se ale film rozhodne zahodit slibnou vztahovou pointu a vesele se vydá (prej) rejpat do smetánky. Jenže grotesknost a epizodicita způsobuje, že film působí opravdu spíš jako divadelní hra, nebo komix s vtipnejma postavičkama, kde ale bohužel každej fór má o dobrejch dvacet okýnek víc, než by mít měl. Možná že to prostě jenom nechápu, ale mnohdy nevim, kam tim Ostlund mířil. Jestli vůbec někam. Třetí část filmu, co strašně zadrhává, kdy možná na papíře brilatní fóry s lovkyní chobotnic, oslem nebo třeba finální pointou (asi jedinej nespoiler) vypadal chytře a úderně, v reálu pokulhává daleko za očekáváním. Když ani ve finále nemá autor koule na to film opravdu ukončit, kdy po dvou a půl hodinách v písku máte konečně pocit, že vytrpět to tady stálo za to a že společenskejm satirám přeci jen nikdy neodzvoní, tak vám zbyde na čele jen zasraně vyschlej trojúhelník smutku. Přes to přese všechno má film moc světlejch momentů, než abych mu narval dvě hvězdy, takže se skřípáním zubů prozatím tu třetí narvu a jdu se vyčistit zázvorovym bombonem, protože to prej na nevolnost pomáhá. ()
Satira současné lidské společnosti, zrcadlo těch povahových vlastností, za které nejsme zrovna hrdí. Na této rovině nový Östlund funguje, byť hodnotí všechny ty malé lidi ze svého snobsky povýšeného pohledu. Bohužel je však forma natolik rozbředlá, a scénář obsahuje tolik zbytečně hluchých místeček, že mě to většinu času nebavilo sledovat, a také můj trojúhelník smutku zůstal zcela v klidu. Na jednu stranu oceňuji originalitu, kdy nelze opravdu předem odhadnout, kterým směrem se bude děj vyvíjet, jenže režisér jde v honbě za artovým pojetím přes mrtvoly, a pro mě se v rámci své tvorby příliš neposunul. Sans filtre je rozhodně snímek, o kterém rád popřemýšlím, ale znovu bych se na něj koukat nechtěl. ()
Takový sociální experiment o ničem. Jak jsem se na to těšil, tak jsem to nakonec ani vidět nemusel. S tak rozdílnou vrstvou lidí se potkává člověk dnes a denně i v reálném životě. Jednu tam napálím za skvělé herecké výkony. ()
Jeden z těch filmů, u kterých příběh, rozdělený na třetiny, téměř nestojí za řeč. Nic, co by tu už v jiných podobách nebylo. Příběh je tu jen stromeček, na který tvůrci věší své ozdobičky, které se ne vždy budou líbit. Ozdobičky zrcadlící řadu špatností dnešního světa. Přesto nejde o žádnou mravokárnou depresi, ale spíš o hravou, kousavou a chvílemi vtipnou jednohubku. ()
Bavilo a dost!👌 Kritika společnosti bude mít u mě vždycky plusový body navíc. V tomhle dílku byla naservírovaná tak originálně, vtipně a chytře, což jej povyšuje ještě o level výš!👍 Přes to přes všechno z nějakého důvodu nemůžu dát plnej. Neptejte se mě proč, ale prostě nemůžu🤷♂️ ()
90/100 ()
Možná se cítím trochu podveden trailerem, do kterého nacpali snad všechny vtipné scény z filmu a vytvořili poněkud falešný dojem, že by v takové atmosféře měl odsýpat celý film. Na ten už ovšem autorovi i vzhledem ke 2,5hodinové délce zdaleka tolik zábavy nezbylo. Nevyváženě působí jednotlivé party, zatímco první vzbuzoval především očekávání a pod tím druhým jsem si představoval gros filmu, třetí působí jako trochu zbytečný a určitě zbytečně rozvláčný přílepek. Harris Dickinson v roli poněkud nejistého Carla vyjednávajícího si svůj vztah s Yayou sice stál za to a ani Woody Harrelson nezklamal, ale ve výsledku se nekonal až takový zázrak, jaký jsem očekával. ()
No, ta sonda do povrchního, hédonistického a manýristického světa horních pěti je vážně děsuplná. Stejně jako jednoduchost, s jakou jeden podlehne moci a pocitu vlastní výlučnosti. Druhá část zcela jasně převládá nad zbývajícími dvěma a tyčinky už u mě doma nenajdete (maximálně špaldový). ()
Tenhleten trojúhelník smutku je daleko lepší a hlavně šťavnatější než kdejaký rozveselený kosočtverec!!! Jízda po tobogánu trapnosti... nejvtipnější fekálscény, jaké jsem kdy viděl... co postava, to vybroušený klenot zbytečnosti... Do kosočtverce, dám si to brzy znovu!! ()
Zážitek jedinečnosti prvních minut slibuje dvě a půl hodiny satiry na luxus. Předjachtová konverzačka je výživná, na jachtě má všechno skvělý spád, a to doslova. Na ostrově byla nuda, vtipy došly a co vznikne negací negace si lze snadno dopočítat. ()
Tolik pomrknutí a skoro nevšimnutelných si detailů, odkazů a drobných situací, které rezonují. Hra se zvuky, kamerou a prostředím, jakou jsem dlouho neviděl. Každá postava pro mě reprezentuje archetyp slabosti/neřesti dnešní doby, a jejich hledání bylo opravdu zábavné. Asi nejvíc mě dostala scéna, jak si kapitán a boháč navzájem opilí notují a citují osobnosti, jen k tomu ale potřebují čumět do mobilu a citáty si hledat. Rázná kritika, poukazující na vyšší vrstvy žijící úplně mimo realitu, řešící problémy, které neexistují. Jak už tu v komentářích padlo, feelem podobné Parazitovi, který je výborný. ()
Tento film by se dal popsat mnoha vzletnými slovy, nicméně za mě se jedná o bizár, který velmi překvapivě funguje, a to i přes rozsáhlou stopáž filmu. Některé pasáže pro mě byly jako zjevení, některé pak měly skrytou hloubku a rozumné poselství, nicméně celkově mě Trojúhelník smutku zaujal a mohu jen doporučit. ()
Reklama