Réžia:
Jan ŠvankmajerScenár:
Jan ŠvankmajerKamera:
Miloslav ŠpálaHudba:
Jan KlusákHrajú:
Petr ČepekObsahy(1)
Klasická horrorová povídka E.A.Poea, zpracovaná technikou animovaného reálu. Příběh prokletého šlechtického domu, který se propadne do bažin, aby navždy smyl provinění rodu, který jej obýval. Jediným aktérem Zániku domu Usherů (1980) je baladický patos jeho osudové atmosféry. Film nerekonstruuje chmurný příběh, ale vyjadřuje pocity dramat, které prožívá přítel-svědek z Poeovy novely. Je to prostor, čas, hmota, je to zdivo, bahno - to vše sugestivně předznamenává zánik Usherova rodu. (Česká televize)
(viac)Recenzie (90)
Vytvořit život v neživých předmětech dokáže snad jenom Švankmajer. Přestože v celém filmu se objevují jen předměty jako židle, skříň atd., měl jsem dojem živých lidí. K tomu ještě komentář Petra Čepka, co ještě dodat. ()
Famózní!!!!! ()
Jako zatvrzelý milovník Edgara Allana Poea musím toto hodnotit velmi slabě, jelikož si stojím za názorem, že žádné filmové zpracování nedokáže vyjádřit psychiku a duši příběhů jako je například Zánik domu Usherů. ()
Je to super...i trošku strašidelné, ale prostě mi tam chyběj postavy...nebo jen stíny prostě něco jako postava...Tak ty jsi to neslyšel?! Etlret...k smíchu. ()
Spojení mluveného slova P.Čepka a animací J.Švankmajera je naprosto úchvatné. Řada velmi temných obrazů a hudby naplnila naprosto dokonale moje filmové chuťové pohárky a nemůžu tedy hodnotit jinak než za plný počet. ()
Poe, Švankmajer, Čepek. Geniální spolupráce. 100% ()
Úžas! Ne pro všechny ovšem. ()
edgar je můj oblíbený pisatel, ze švankmajera co jsem schopen pochopit mám též velmi rád....ale zde mi něco nesedí....povídka patří k mým oblíbeným...zvláště jak je popsán dům a usher...jako dvojníci...přednes čepka je vynikající, jen ten obraz bych tam vlastně vůbec nepotřeboval.... ()
Strašně jsem se těšila - ale nastalo zklamání v podobě přednesu Petra Čepka, kterého mám mimochodem moc ráda.Protože tento herec má navíc.Proto pouze 60%. ()
Když jsem tuhle povídku četla, běhal mi z ní mráz po zádech. Když jsem viděla filmové zpracování, nemůžu si pomoct, při vší úctě k panu Švankmajerovi, byla to především nuda. Tři hvězdičky za pár slušných okamžiků - rakev, průchod ponurými chodbami do sklepení. ()