Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrajú:
Bolek Polívka, Eva Holubová, Jaroslav Dušek, Vilma Cibulková, Jiří Pecha, Lukáš Baborský, Nikola Pešková, Matěj Nechvátal, Jan Drozda, Pavel Liška (viac)Obsahy(2)
Chcete vedieť čosi viac o tradičnom obraze života v socialistickom Československu? Režisér Jan Hřebejk (Pelíšky, Musíme si pomáhat) nás tentoraz zavedie do šedivých osemdesiatych rokov, kedy život plynul pomalšie, ako v nehybných vodách maďarského Balatonu. Boli to spriatelené rodiny. Akademický sochár Bedŕich Mára musel pred rokmi z politických dôvodov opustiť výtvarnú Akadémiu, kde viedol ateliér a žije v zabudnutí mimo štátnych lukratívnych zákaziek. Dokonca nemá ani preukaz zväzu socialistických umelcov, čo znamená v praxi to, že je umelcom iba pre okruh najbližších priateľov. Jeho manželka Alena je keramička a zdá sa, že so situáciou sa už zmierila. Ale iba do chvíle, kedy k nim nepríde na návštevu Míla Břečka s ambicióznou manželkou Magdou. Míla je pravým opakom Bedřicha. Politický oportunista Míla je riaditeľom základnej školy a na svoju kolaboráciu má logický argument: „Niekto musí plávať s nimi, aby situáciu uľahčil.“ Ich dospievajúce deti so o tom myslia svoje a politiku radšej neriešia. V podstate pokojný život však naruší kunsthistorik Alois Fábera a zdá sa, že Bedřich bude mať grandióznu zákazku... (RTVS)
(viac)Videá (1)
Recenzie (635)
Jednou to vyšlo, tak proč to nezkusit znova? Další hořká komedie z rudé klece, které vévodí bouřlivá diskuse v ateliéru po vysílání Hlasu Ameriky. Hřebejk s Jarchovským posunuli Pelíšky o něco blíž k sametové revoluci a zatímco u režiséra je vidět ruka jistější, ta scenáristova začíná pochopitelně ztrácet na své originalitě. Splendidní Peca.. ()
"Repráky here, dráty here, kazeťák here." Jako rozený lingvista nikdy nezapomenu na Vláďovu lekci angličtiny, na jeho paragánskou padinu či odpružení středně velké laviny. Nothing problem. A samozřejmě mě bavily slovní souboje soudruha ředitele s akademickým ochlastou, které u mě vyhrával ten střízlivější, jehož hodnocení onanie mi je podezřele blízké. A pojišťovací podvody? Tak na to už se dá říct jen "rododenrón, rododenrón rododenrón", čímž vyjadřuju svou spokojenost. ()
Pupendo rozhodne nie sú Pelíšky II. Treba napísať, že režisér sa podstatne zamotal do množstva charakterov a niektoré minipríbehy zostali v deji nedotiahnuté do konca v podstate zabudnuté. Prekvapujúco umelo pôsobí aj exhibicionistická scénka nahej Vilmy Cibulkovej, ktorá bola skôr demonštráciou vylepšených predností ženského tela, ako metaforou úplného odhalenia osobnosti. Okrem jedného pozitíva a to kamery je Pupendo charakteristické aj svojou hudobnou stopou - tvorenou archívnymi skladbami daného obdobia, čo diváka veľmi poteší. Režisér Jan Hřebejk sa raz vyjadril že sa vždy snažil točiť filmy, ktoré sa dajú pozerať aj niekoľko krát. To sa mu v tomto prípade v skutku nepodarilo. Tentokrát nám servíruje podpriemernú nostalgicko-smutno-komickú, jednoduchými metaforami osadenú filmovú zlátaninu. Diváka chce predovšetkým inteligentne baviť a nie ho trápiť skutočnou situáciou rokov osemdesiatych. Nemyslím si, že ho ale za to treba kritizovať. ()
Vynikající film. Hřebejk ho přinesl v době, kdy český filmový trh ještě nebyl přesycen jím samotným a Holubovou, Duškem, Liškou, Kleplem... a díky tomu se setkal s poměrně slušným a zaslouženým úspěchem u diváků i kritiky. Kdyby stejný film natočil dnes, byl by opět strhán a haněn čistě jen z principu českých filmových pseudoodborníků. ()
Jana Hrebejka si vazim jako opravdu vyborneho rezisera, ktery so zalouzi respekt. Ovsem i mistre tesar se nekdy utne. Pupendo je naprosto NEPRESVEDCIVY radoby umelecky film, s umelymi hereckymi vykony. Jindy vytecny J.Dusek pusobi smesne a naprosto strojene, B.Polivka pusobi jako chodici zombie a rol mu absolutne nesedla. E.Holubova si udrzuje svuj kvalitni standart a jediny, koho muzu pochvalit je V.Cibulkova (navic mas pekny, i kdyz umely, telo Vilmo ;)). Namet je kapitola sama pro sebe - prominte, ale zakazka typu sochy Ribalka by dozajista nepripadla zakazanemu a nepohodlnemu umelci (navic film nedokazal poradne vyvsetlit, jak vlastne umelec-homeless predstavovany J.Pechou dokazal tuto zakazku sehnat). Scenar je mizerny a bez napadu, cele to pusobi spise jako lacina nahrazka Pelisku, ktera zapachem prilisnou snahou udelat film na Ceskyho lva. Pupendo je dukazem, ze prilisna snaha obcas zapusobi negativne. ()
Galéria (73)
Zaujímavosti (56)
- Pupendo bolo detinským rituálom vojakov, pomocou ktorého boli nováčikovia zasväcovaní do partie. Sám Ján Hřebejk pupendo považuje za formu mierneho mučenia, ktoré nikoho neohrozí na živote ani na zdraví. Novo prichádzajúcim vojakom stačilo vydržať uštipnutie kovovej mince na pupku. Červený šrám na bruchu potom dokazoval, že nováčik skúšku obstál a je tak plnohodnotným členom party. (Raccoon.city)
- Dveře Márových jsou vlastně tabulí s křídou a houbou, pěkně je to vidět, když Bedřich Mára (Boleslav Polívka) přivádí prof. Aloise Fáberu (JIří Pecha) – bližního svého – a na dveřích je vzkaz od skutečného sochaře Jaroslava Róny: „Byl jsem tady, Róna (út 10h)“. (gug)
- Základní škola J.A. Komenského Praha 5, ve které se odehrávají části děje, je ve skutečnosti sokolovna v Riegerových sadech na Praze 2 - Vinohradech. (Brain)
Reklama