Réžia:
Jiří SvobodaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jozef RevalloHrajú:
Miroslav Macháček, Jana Brejchová, Barbara Brylska, Radoslav Brzobohatý, Štefan Mišovic, Emma Černá, Jana Krausová, Daniel Krcho, Radovan Lukavský (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Hlavným hrdinom je významný neurochirurg (Miroslav Macháček), ktorý čoskoro oslávi životné jubileum. príležitosťou na rekapituláciu a spomienky na to, aké mu život priniesol úspechy, ale aj ťažkosti. Starnúci profesor stojí pred náročnou a takmer beznádejnou operáciou malého pacient Víťu Uzla (Jakub Zdeněk), ktorého všetci prezývajú Uzlík. Malý chlapček má na svete už len jediného blízkeho človeka – starého otca (Štefan MišovIc). Hoci Uzlíkov mozgový nádor označili lekári za príliš pokročilý a operácia je podľa nich beznádejná, profesor sa rozhodne operovať. Zostávajúce hodiny do operácie sú pre profesora príležitosťou na rekapituláciu a spomienky na to, aké mu život priniesol úspechy, ale aj ťažkosti. Zoznámime sa aj s jeho súkromím, manželkou Jitkou (Jana Brejchová), výbornou lekárkou, ktorá sa kvôli rodine vzdala chirurgie, a synom Ondřejom (Ondřej Pavelka). Spoznáme prostredie kliniky, profesorových spolupracovníkov i pacientov. Začiatok operácie sa blíži a profesor sa v dôsledku nehody stane zrazu fyzicky indisponovaný... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (164)
Naprosto špičkový, chirurgicky přesný snímek. Zcela nesmlouvavý, bolestný, ale bezpochyby upřímný a navýsost pravdivý. Ta autenticita nemocničního prostředí a všudypřítomná smrt jsou fascinující. Vnitřní monology hlavní postavy berou dech. Nadčasová záležitost prakticky ve všech směrech. "Vsadila všechno na mou kartu a přidala tam i vlastní díl. Rozhodla to sama beze mne a mně to vlastně došlo až dnes. Sobectví je záludné. Přichází nepozorovaně ani nevíme jak. Přivřu oči a vidím ji skládat obdélníčky plen. Přeruší práci a jde mi ohát večeři. Vykládám o svých problémech a ona trpělivě poslouchá. Prožívá se mnou nezdary i úspěchy a já to přijímám jako samozřejmost." ()
Opěvovaný film opěvovaného komunistického režiséra. Mne nikdy neoslovil, ale Macháček je jako vždy vynikající. ()
Nemocničné prostredie bolo a vždy bude opradené rúškom tajomstva a zároveň pre obyčajných smrteľníkov aj strachom. Chladné, na bielo vykachličkované miestnosti, množstvo prístrojov, lekári a sestry v rúškach. Ktovie, čo si naozaj myslia, či vravia nám, pacientom, skutočnú pravdu, alebo musia občas siahnuť po milosrdnej lži. Tento film poodkrýva rúško tajomstva prostredníctvom špičkového neurochirurga (Miroslav Macháček), ktorý počas svojej náročnej práce vedie vnútorné rozhovory a rozoberá tak náročné dilemy života a smrti. Lekári a sestry nepoznajú voľno, nepoznajú víkendy alebo kľudné noci. Vždy môžu z nemocnice zavolať na urgentný prípad. A zároveň sa musia vedieť správne rozhodnúť. Tie dilemy nechce nikto zažiť. Film ponúka silné momenty (mŕtve dieťa a manželka po autohavárii). Každé povolanie má svoje riziko, ale aj tento film vás presvedčí, že jediní hrdinovia tohto skutočného sveta, sú práve doktori a sestry. ()
Skalpel, prosím patří mezi ty nejlepší české filmy z lékařského prostředí. Není to sice dokument, ale napsaný i zahraný je tak, že je znát zasvěcenost do reality lékařského prostředí. Působí také jako hezký příběh několika relativně všedních dnů skutečného a zajímavého člověka. Ostatní herci dobře doprovází, zvláště Brejchová a Brzobohatý. ()