Réžia:
Quentin TarantinoScenár:
Quentin TarantinoKamera:
Guillermo NavarroHrajú:
Pam Grier, Samuel L. Jackson, Robert Forster, Bridget Fonda, Michael Keaton, Robert De Niro, Michael Bowen, Chris Tucker, LisaGay Hamilton (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Adaptace románu Rum Punch klasika soudobé drsné školy a bestsellerového spisovatele Elmora Leonarda. Jackie Brownová je černá letuška, která si přivydělává pašováním špinavých peněz drogového dealera a obchodníka. Je chycena dvěma policejními agenty, kteří ji však slíbí shovívavost, pokud pomůže svého šéfa dopadnout a usvědčit. Jackie, která je na svobodě jen díky kauci svého milence, zosnuje plán, jak najednou získat milionový balík, zbavit se policistů i nepohodlného šéfa, jehož nejčastější replikou je věta "řekneš slovo a jseš mrtvá". Jenže takový plán má spoustu rizik... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (803)
Jackie Brown je oproti předešlým Tarantinovou kouskům vyměklá. Je to tím, že ve filmu jsou i postavy ryze kladné, což je u autora novinka. Ale stále platí, že všechny postavy jsou skvěle napsány, vytvarovány spoustou replik a úžasně zahrány. Třeba zarostlý a potetovaný De Niro, je zde prostě geniální a svému drsňáctví zde dodal jiný, přímočařejší a jednodušší odstín.Scéna kdy mu obtloustlá černoška dělá striptýz a on se nervózně pohupuje v křesle, jen svědčí o jeho herecké inteligenci a citu pro postavy, jež ztvárňuje. Ale i ostatní herci jsou špičkoví. Pam Grier, Robert Forster nepříliš známí, avšak výborní herci, jimž jejich "klaďáctví" nelze nebaštit. A pak jsou zde ostatní aspekty pro Tarantina typické: neotřelý režijní rukopis, zajímavý příběh a soundtrack poskládaný z totálních vykopávek. Funguje to, jen to prostě není taková bomba, jak jsme byli zvyklí. ()
Je to veľmi podarená detektívka so zaujímavými postavami a dobre vypointovaným dejom. Začiatok je zdĺhavý, ako je u filmov od Quentina Tarantina obvyklé a priznám sa, že som asi po hodine sledovania cítil ľahké sklamanie. Potom sa ale dej predsa len rozbehne a výsledkom je rozhodne nadpriemerný snímok. Zachránili to hlavne ako vždy skvelí Samuel L. Jackson a Robert De Niro. Ten tu hrá jednu zo svojich najlepších postáv. Škoda že sa už nikdy nedočkáme samostatného filmu o týchto dvoch postavičkách. ()
Opravdu sympatická "tarantovština"... jeden z mála jeho moc dobrých filmů.! ()
Vyšperkovaná Tarantinovka s typickým rozfázovaným dějem, který se co chvilku vrací zpět aby podal náhled na tu či onu klíčovou postavu. Závěr je jakýmsi boxem, kam se všechny kousky skládačky uloží. Teprve v celku divák ocení kvalitní scénář i režiii. O hercích ani nemluvě. * * * * ()
Wanna fuck? Zatím jediný film, kde to Quentin náramně umí nejen se scénářem a jeho realizací, ale i s vývojem postav a s jejich přiblížením "normálnímu" divákovi. Jackie Brown neskýtá až takovou cinefilní exhibici jako Pulp Fiction nebo Kill Bill, ale je napsaná se srdcem a zrežírovaná s nepopsatelným vtipem a timingem, takže co do zábavnosti a diváckého uspokojení se oběma jmenovaným titulům hravě vyrovnává. Grier a Forster jsou skvělá dvojka, natvrdlý De Niro a extravagantní nigga Jackson jsou bezkonkurenční dvojice a sekvence s předáním peněz je ukázkovým příkladem, jak využívat komunikativnosti ve prospěch opakované gradace a radosti z postupného odhalování fabule. Tarantino si tímhle zářezem potvrdil vlastní dominanci nad devadesátými léty, tečka. ()
"Baumant, brains out!" ________ Jedna z těch slabších, ale přesto zábavných Tarantinovek, jdoucí si svým tuze pomalým tempem. Samuel Matkojeb Jackson si zde střihnul jednu ze svých nejlepších rolí. ()
Magor z videopůjčovny, kterému filmovou školou bylo koukání na filmy, fetišista na ženská chodidla a jeden z nejuznávanějších scenáristů posledních 30 let. Pravidlem poté je, že si Tarantino většinou vytváří originální scénáře, v jednom případě ovšem přeci jen adaptoval. Knihu Rum Punch autora Elmora Leonarda ovšem Tarantino pojmul krapet po svém. Změnil tak barvu pleti hlavní hrdinky a rozhodl se Jackie Brown pojmout jako poctu blaxploitation filmům. Sám Tarantino by sice svůj 3. celovečerní film neškatulkoval do této specifické subkultury filmů cílících primárně na černošské publikum, Tarantino ovšem tomu sám šel naproti v momentě, kdy do titulní role obsadil Pam Grier, jednu z největších hvězd blaxploitation filmů. Po Pulp Fiction: Historky z podsvětí poté nastavil Tarantino laťko až příliš vysoko a Jackie Brown to tak u mnoha diváků neměla lehké, s odstupem času se ovšem musí nechat, že má Jackie Brown přeci jen něco do sebe. Tarantino své cinefilské kořeny zvládne připomenout už úvodem vstavající poctu filmu Absolvent z roku 1967. Stejně jako Benjamin Braddock Dustina Hoffmana je Jackie Brown Grier vlastně jen tak proplouvá životem, na rozdíl do Braddocka ovšem nemá Jackie celý život před sebou a je svým životem prakticky znechucená. Na letištním eskalátoru směřuje k zápletce filmu, kdy Tarantino skrze změnu barvy pleti do Jackie Brown vměstnává sociální situaci, kdy bylo Tarantino vyčítáno, že má jako mnoho tvůrců před ním potřebu vyobrazit afroamerické obyvatelstvo USA v negativním světle, přesto právě i sociální situace, ve které se hlavní hrdinka nachází, dodává titulní hrdince nějaké ty vrsty navíc. V rámci Tarantinovy kariéry má Jackie Brown poměrně problém se svým tempem. Filmy Quentina Tarantina jsou automaticky především ukecané, Tarantinův scenáristický cit a promítání sebe samého do vyprávění svých projektů (popkulturní odkazy) ovšem často bez problému zvládli pozornost udržet. U Jackie Brown je to celé chvílema problém, Tarantino ovšem přesto u Jackie Brown zůstal hravým vypravěčem, který předvádí různé pohledy na stejnou situaci, neodolá nějakým těm záběrům na přitažlivá ženská chodidla a především opět sází na bravurní hudební dramaturgii (Across 110th Street od Bobbyho Womacka se nikdy neomrzí). Při sledování vlastně začíná dávat smysl, proč Tarantina Leonardova předloha zaujala, kdy i přes drobné úpravy zůstal příběhu původní knihy víceméně věrný a sám Leonard mohl Jackie Brown označit za nejlepší adaptaci své knihy a dost možná nejlepší scénář, který kdy mohl číst. Příběh je tak plný zvratů, nečernobílých postav a takového nadhledu, který přesně sedí k Tarantinově tvorbě. Tarantino měl v tomto ohledu štěstí i na casting, kdy před i po Jackie Brown ukázal, že Tarantino umí pracovat se silnými ženskými charaktery a Jackie Brown patří mezi ty nejsilnější. Pam Grier si tak svůj velký comeback neskutečně užila, Robert Forster si po právu došel pro oscarovou nominaci, Samuel L. Jackson šíleného Ordella Robbieho prodává se svou proslulou hereckou energií a zanícením, neteř Jane Fonda Bridget Fonda na sebe zvládá strhnout pozornost provokativním výkonem, Michael Keaton též má poměrně nosnou roli a Robert De Niro mohl předvést, že nejspíš skutečně dokáže zahrát kohokoliv, kdy zvládl prodat i víceméně parodii na gangstery které již dříve hrál. Tarantino na to sice šel v případě Jackie Brown krapet jinak a servíruje krapet dospělejší a v jistých momentech až trudnomyslnou podívanou, je to ovšem pořád horská dráha černého humoru a těžce předvídatelných momentů a především průlet audiovizuálními poctami jistým filmům, kdy mimo Absolventa dojde i na různé blaxploitation filmy, Tarantinem sepsanou Pravdivou romanci i nějaké ty starší bondovky s Rogerem Moorem. Tarantino mezitím za kamerou pracuje s táhlými záběry, občanské hrátky s prostorem, točení s kamerou kolem prostoru i perspektivu kufru, která je známá již z Gaunerů i Pulp Fiction: Historek z podsvětí. Nadále sice platilo, že je Tarantino silnější za psacím stolem nežli na režijní židli, pořád se ovšem zvládl projevovat jako schopný chlapík, který navíc po režijní stránce zraje. Jackie Brown se tak do historie nezapsala tolik jako právě Gauneři či Pulp Fiction: Historky z podsvětí, minimálně je ovšem nutné uznat, že volná Tarantinova gangsterská trilogie byla solidním startem. Pokud navíc magor z videopůjčovny splní svůj slib o tom, že jeho 10. celovečerní film bude tím posledním, v jistých kruzích se bude určitě Jackie Brown vnímat jako nejvyzrálejší Tarantinův film. Jde o názor, nad kterým se dá diskutovat a logicky se s tímto názorem neztotožní každý, Tarantino ovšem rozhodně natočil slabší filmy a Jackie Brown je po celkové stránce zajímavější nežli dvoudílná Kill Bill či Osm hrozných.... () (menej) (viac)
Herci sú premenlivo úžasní (Jackson), dobrí (Grier), rozkošní (Fonda), sympatickí (Keaton) a strašne zbytoční (De Niro), ale zbytočná je hlavne minutáž a prekombinovaný dej. A Tarantino. Snažil sa nakrútiť druhé Pulp Fiction a topí sa v samoúčelných "tarantinovských" motívoch a scénach. Je to príliš ukecané, príliš dlhé, príliš prekombinované, príliš "cool"... Všetko, čo bolo tak obdivuhodné a úžasné na Pulp Fiction, je v Jackie Brownovej len samoúčelné, zbytočné a niekedy aj otravné. 7/10 ()
Tarantino opět rozhazuje parádní dialogy, potrhlé postavy a tentokrát i velice slušnou zápletku, dohromady to ale nějak nedrží a já jsem se ke konci už vážně nudil! Obsazení je snad až brutálně hvězdný! ()
Zatraceně velký odklon v Tarantinově tvorbě po Reservoir Dogs, Pulp Fiction a Pravdivé romanci. Tenhle film má velice poklidné tempo a docela obyčejný námět - stárnoucí černošku nachytají, jak si přivydělává pašováním peněz, a tak se snaží vyzrát na policii i na jednoho gangstera, aby nešla do vězení a dokonce utekla i s penězmi. Do toho jí pomáhá jeden starý chlápek, kterému se zalíbila. Příběh je prostý, ale plán Jackie je poměrně zašmodrchaný. Postavy jsou výborně zahrané, ale v žádném případě nejsou cool, jak bývá u Tarantina zvykem. Většina z nich je poměrně malomluvná a klidná, čímž na druhou stranu JSOU poměrně "cool", ale takovým tím stylem, že v reálu by to byli obdivuhodní a spolehliví přátelé... Ale nejsou moc "cool" pro film. Nehláškují, nejsou vtipní, nejsou nijak zvlášť excentričtí. Mnoho z toho, možná i vše byl pravděpodobně Quentinův záměr. Ale myslím, že to moc nefunguje. Tenhle film - a nehodnotím teď v rámci Tarantinově tvorby - není příliš zajímavý a je především zbytečně dlouhý. Na druhou stranu, vlastně ten příběh je natolik roztahaný, že díkybohu i za ty klidné, nepříliš cool postavy, které jsou vlastně fajn. Jen škoda, že nezažijou nějakou větší jízdu. (6/10) ()
Jackie Brownová je letuška věkově mírně za zenitem, zaměstnavatel na její gáži zlehka škudlí a proto si Jackie při letech snaží přilepšit pašováním nemalé hotovosti pro obchodníka se zbraněmi Ordella Robbieho. Její činnost však není policii neznámá a v příhodné chvíli je Jackie polapena při činu. Detektivy však příliš nezajímá malá rybička Jackie, nýbrž žralok Ordell a proto přistání nabídky na stole je jen otázkou času. Jackie si může vybrat mezi poněkud nudným pobytem za mřížemi a předhozením gangstera, jež se specializuje na sériovou výrobu mrtvol. Jackie si jako správná žena vybere ze dvou možností tu třetí a to je pro tento snímek jenom dobře. ()
Z trojlístku Reservoir Dogs, Pulp Fiction a Jackie Brown je Jackie Brown moje nejoblíbenější tarantinovka. Není nejlepší, ale v tomto případě Tarantino příliš neukazoval své tradiční trademarky. Soustředil se na příběh a dobře udělal. Soundrack je jako u všech tarantinovek vynikající. ()
výborná gaunerská gangsterka s typicky tarantinovskými scénami, hláškami, vtipem, postavami, prostředím, hudbou a bodycountem... dlouhé záběry bez střihu jen dokreslují skvělé herectví hlavních protagonistů, v první půlce filmu tarantino dokonale vykreslí jejich charaktery a poslední hodina má skvělý spád i rozuzlení... člověk se asi nevyhne srovnávání s historkami, v jejichž světle je prostě jackie brown o chlup pozadu, nicméně se jedná pořád o mistrný kousek a já prostě nemůžu jít pod 90% ()
Tarantino svůj rukopis nemůže zapřít, i kdyby se sebevíc snažil. Na něj mnohem méně drsné drama, které je ve své prapodstatě vlastně nostalgickým příběhem o stárnoucí ženě, které ve čtyřiceti pomalu ujíždí životní vlak, a roky jí ubírají krásu, a jíž sekunduje podobně se cítící Robert Foster v roli poskytovala kaucí. Přesto zde však zůstává Tarantinův naprosto osobitý a v každičké scéně a detailu všudypřítomný humor a smysl pro absurditu. Moc pěkný zážitek, u kterého i po bezmála dvou a půl hodinách člověk lituje, že skončil. ()
Tarantino opäť potvrdil, že je kráľom dialógov, ktoré dokážu aj z dlhších a menej významných scén spraviť zaujímavú šou. Priznávam sa, že samotná predstaviteľka Jackie mi veru príliš nesadla, ale De Niro a Jackson boli ako vždy absolútne dokonalí. ()
Jedna zo slabších Tarantinoviek, ale aj napriek tomu ide o nadpriemernú záležitosť. Film obsahuje všetky charakteristické atribúty a atmosfericko-výpravné podhubie tohto geniálneho režiséra vrátane skvelých hlášok (scénka kedy DeNiro odstrelí svoju uštipačnú spoločníčku a jeho následné vysvetlenie tohto činu svojmu kumpánovi nemala chybu, tá sa mi vryje nezmazateľne do hlavy :D). Príbeh ma však nejako zvlášť neoslnil, dejová linka podľa mňa nebola stavaná na tak dlhú stopáž, je tu veľa nemastných-neslaných pasáží. Aby som nezabudol, Samuel L. Jackson tu bol boží, pre mňa jedna z jeho najlepších filmových úloh. 75/100 ()
Po letech a opravdu pořádném uzrání musím taky konstatovat: Jo, je to v pohodě film a jedna z posledních zajímavých rolí DeNira. ()
Inteligentně, značně "ne-tarantinovsky", napsaný film, který je ovšem poněkud rozvleklý a při své téměř dvou a půl hodinové délce může místy i nudit. V celém filmu jednoznačně excelují zejména vedlejší postavy Michaela Keatona a zvláště pak Roberta DeNira. ()
Není to sice takový nářez jako Pulp Fiction, ale koule má pořád. ()
Ač oddaný Tarantinův fanda, dlouho jsem tomuto filmu odolával, protože mi intuitivně nepřišel zajímavý. Nakonec jsem podlehl své zvědavosti, a potvrdil si tak, že na té intuici občas něco bude. Ne že by to byl vyloženě špatný film, ale pro mě osobně je to nejnudnější Tarantino vůbec. Přesto mi to stále vydá na 4* - především díky přítomnosti řady skvělých scén s jedinečnými dialogy a výtečnému obsazení, byť samotná představitelka titulní role mi zrovna dvakrát nesedla. Takže asi tak. ()
Reklama