Réžia:
Francesco BarilliKamera:
Mario MasiniHudba:
Nicola PiovaniHrajú:
Mimsy Farmer, Lara Wendel, Maurizio Bonuglia, Renato Chiantoni, Carla Mancini, Margherita Horowitz, Mario Scaccia, Larry Dolgin, Ted Rusoff (rozprávač) (viac)Obsahy(1)
Silvia (Mimsy Farmer) vede na první pohled poklidný středostavovský život mladé ženy. Má zajímavou práci v laboratoři, která ji plně naplňuje, atraktivního partnera, s nímž se věnuje společenským radovánkám a za sousedku svou nejlepší kamarádku. Silvia je však také sirotek pronásledovaný traumaty z dětství a čím dál častěji ji postihují hrozivé halucinace stírající rozdíl s realitou. (J.Connor)
(viac)Videá (1)
Recenzie (16)
Nezvykle pojaté giallo, namíchané s dalším populárním italským subžánrem z tehdejší doby (nebudu vyzrazovat s kterým, jelikož to souvisí se závěrečnou pointou). Sice tu neřádí žádný vrah s koženými rukavicemi, ale stylisticky a tematicky to pořád giallo je. Práce s barvami, expresionistickými kamerovými úhly a fetišistickými detaily tu není samoúčelná jako v mnohých jiných giallo filmech. I ty nejdrobnější detaily v obraze tu mají svůj význam a tvoří do sebe postupně zapadající kousky mozaiky. Zároveň působivě reflektují vnitřní stav hlavní hrdinky, která postupně přichází o rozum, když se jí začnou vracet vzpomínky na traumatické události z minulosti. Hranice mezi realitou a fantazií či minulostí a přítomností jsou tu stírány velmi nápaditým způsobem. Vedle toho tu je ještě jedna nenápadná vedlejší linie, která je naplno odhalena až na konci. Závěr sice nedává příliš velký smysl, je spíše metaforický, ale tohle je čistý hororový ponor do šílenství, který smysl dávat nemá. Je to skoro tak dobré jako Hnus nebo Rosemary má děťátko od Polanskiho. Francesco Barilli je velmi schopný hororový režisér a je škoda, že natočil pouze dva celovečeráky. ()
The Perfume of the Lady in Black zdařile nakládá s okultní tématikou, jejíž boom odstartoval Polanski v démonické adaptaci Iry Levina Rosemary’s Baby. Francesco Barilli si naštěstí vypůjčuje jenom styčné body a pracuje s neotřelým, lehce snovým, dějem, kde největší prostor dostává nebývale půvabná Mimsy Farmer jako chemička. Pozvolným rozpřádáním klikatých mezidějů vycházejí najevo hrdinčiny traumata z dětsví, s nimiž se, pod tíhou kaleidoskopických vidin a snů, propadá do širých končin šílenství. Zdánliví přátelé neočekávaně strhávají své masky, nevyžádané dárky se začínají kupit, fantazie prostupuje realitou. Stejně jako u Polanskiho originálu i zde atmosféra krok po kroku houstne, aniž by využívala krvavých efektů. Na ty je třeba si počkat až do samotného konce, jehož touha šokovat zbytečně koliduje s prve hezky propilovaným příběhem. ()
Proč mám pocit, že téměř vše italské žánrově spadající pod krimi nebo horor dostane (nejen) na ČSFD i nálepku giallo, a to i v případech, kdy se "žlutou barvou" ani náznakem nesouvisí? A tady jsme vedle dokonce hned dvakrát, gotika je taky úplně mimo mísu. Parfém dámy v černém je totiž silně mysteriozní psychologický horor v dost pomalém tempu a s oběma subžánry má společného asi tolik jako experimentální video s blockbusterem. Ale co už, nemá cenu se rozčilovat. Il profuma della signora in nero mne naprosto okouzlil, drobné detaily působí buď děsivě (zabouchnuté dveře, prsty ve žrádle pro kočku) nebo hypnoticky ( pableskující nůžky na stole, vystoupení jasnovidky). Mimsy Farmer a její přerod z naivní nanynky v šílenou nánu je absolutně dokonalý a dobře skrývané, přesto rafinovaně naznačované, finále mi svou syrovou brutalitou až vzalo dech, až tak jsem to opravdu nečekal. Nemůžu jinak než za plný počet. ()
Psychologický horor, který má rozhodně blíž k Polanskiho spřízněným žánrovkám (Nájemník a Rosemary má děťátko), než k zde uvedenému giallu. Krásná a hlavně sympatická hrdinka se začne propadat do hlubin šílenství, snů a představ, díky nimž se divákům postupně odkrývá její traumata z dětství. Podezíravá začne být nejen k sousedům, ale i ke svému příteli. To, že jí v tom činžovním bytě nakonec hrábne, není až takové překvapení. Tím je však rozhodně závěr, který strhne plášť pomalejšího tempa i jemných náznaků a s až nečekanou brutalitou zobrazí pravou podstatu zdejšího zla. Jinak smyčcová hudba zněla luxusně a milovníci bradavek taky nepřijdou zkrátka. Za mě silná trojčička. ()
Thriller o mladé ženě, která trpí traumaty z dětství, prošpikovaný narážkami na voodoo, okultismus… Tempo vyprávění je rozvleklé, což se dá pochopit snahou tvůrců stavět především na tajemné atmosféře, ale na mne ta snaha působila spíš nepřesvědčivě. Příběh není v podstatě ničím výjimečný, snaha na konci šokovat diváka je úplně zbytečná. ()
Reklama