Réžia:
Mike NicholsKamera:
Stephen GoldblattHudba:
Thomas NewmanHrajú:
Al Pacino, Meryl Streep, Emma Thompson, Mary-Louise Parker, Jeffrey Wright, Ben Shenkman, Patrick Wilson, James Cromwell, David Zayas, Michael Gambon (viac)VOD (1)
Epizódy(6)
-
Milénium se blíží: Špatná zpráva (E01)
-
Milénium se blíží: In vitro (E02)
-
Milénium se blíží: Posel (E03)
-
Perestrojka: Ani hnout! (E04)
-
Perestrojka: Míň než nic (E05)
-
Perestrojka: Jsem v nebi (E06)
Obsahy(1)
Bůh opustil nebesa. Píše se rok 1985, v Bílém domě vládne Reagan a smrt swinguje v rytmu AIDS. Ve společnosti vládne pokrytectví, strach z odlišnosti a zahanbení, výčitky za minulé prohřešky, drogy a především sex.
Muž miluje muže. Mají se ke své sexuální orientaci přiznat, nebo je lépe ji skrývat, jako je tomu v případě právníků Roye Cohna a jeho kolegy Joa Pitta? Roy to dělá z obavy o svou kariéru, Joe proto, že se za ni stydí. Je dokonce ženatý s Harper. Ta se poté, co jí manžel odhalí pravdu, dostává na absolutní dno a začne být závislá na valiu. Léky, coby jediný utěšující prostředek, se stanou nejlepším společníkem i Roye, který má AIDS (okolí ovšem tvrdí, že má rakovinu jater). Umírá i Prior Walter, který se nakazil, když byl nevěrný svému milenci Louisovi. Louis jej proto opouští a setkává se s Joem.
Šestidílná minésrie HBO Andělé v Americe je považována za výjimečnou televizní událost - komorní a zároveň epickou podívanou, jež reflektuje dobovou politiku a morálku na příběhu šesti postav, jejichž osudy se vzájemně prolínají v bouřlivém prostředí New Yorku konce 80. let. Na hranici mezi komedií a tragédií, lásky a zrady, života a smrti sledují diváci jejich cestu krajinou zoufalství i naděje, která byla tak určující pro Ameriku konce 20. století.
„Je v tom vše, co si dovedete představit: láska, smrt, opuštění, zodpovědnost, pokrytectví. Ale díky představivosti Tonyho Kushnera také spousta smíchu a fantazie,“ vysvětluje představitel jedné z postav Jeffrey Wright.
Dramatické poselství příběhu, vynikající režie a účast slavných hereckých hvězd zaručily úspěch seriálu i při uvedení v Evropě, která je otevřena nejen otázkám politickým, společenským a náboženským, ale také problematice spjaté s homosexualitou a šířením nemoci AIDS.
Jedinečné na seriálu kromě jeho námětu a zpracování je i to, že někteří z herců ztělesňují (stejně jako tomu bylo na divadelní scéně) více postav. Zvláště obdivovatelé Emmy Thompson a Meryl Streep si těchto skvělých hereček užijí dosyta. Emma hraje postavy tři, Meryl čtyři: „Byla to opravdu velká legrace a bylo zábavné hrát více postav. Měla jsem původně hrát tři, ale nakonec mi Mike řekl, jestli nechci hrát čtyři. A já: ‘Jo, nemůže jich být pět?‘.“
Další postavy stejně brilantně ztvárnili Mary-Louise Parkerová, Jeffrey Wright, Justin Kirk, Ben Shenkman, Patrick Wilson, James Cromwell, Michael Gambon a Simon Callow.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (192)
Tak takúto divočinu som už dávno nezažil, to sa musí uznať. Osobne som čakal nejaký ten krásne uhladený ľahko zaškatulkovateľný konštrukt s emotívnymi výlevmi napĺňajúcich nás pozitívnou energiou. Keď by som mal ponechať originálnosť a nekonvenčnosť hlavným kritériom hodnotenia tak by som s hodnotením ani na sekundu neváhal. Lenže aspoň nejaký ten menší pevný základ, ktorý by nás spájal s realitou a možnosťou uchopenia, je vždy potrebný. Inak to skončí podobne ako v tomto prípade, keď sa celý konštrukt rozbíja o vlastnú rozvláčnosť a ne ortodoxnosť. A tak nám občas nezostáva nič iné ako len tlieskať bravúrnym hereckým výkonom hviezdneho osadenstva, ktoré si po viacerých eskapádach komerčného pragmatizmu mohlo vychutnať to pravé orechové herectva. Len ja ako divák som sa v záplave nepochopených dialógov a občas príliš snového spracovania strácal. Ale inak ide o pozoruhodné dielo, ktoré vonkoncom nemôžem zavrhnúť, len úctivo sklopiť zrak a priznať si potupu nepochopenia. ()
Tak toto nemá v televizní tvorbě obdoby. Kdyby mi někdo předem řekl o čem to bude, pravděpodobně bych přišel o asi nejzajímavější televizní serii, co jsem kdy viděl. Nevím, jestli by mě někdo dostal k serialu, kde všechny postavy jsou gayové, mormoni, andělé, mají halucinace, AIDS nebo případně více zmíněných věcí dohromady. Musím říct, že dlouho jsem nebyl tak plný dojmů. Zpočátku mi přišlo 6hodin moc, později zoufale málo. Vůbec se nedivím, že andělé posbírali všechny globy ve všech hereckých kategoriích. Tolik skvělých hereckých výkonů jsem totiž pohromadě snad ještě nikdy neviděl. Nemám, co bych vytkl. Na tento serial jsem koukal s doslova otevřenou pusou. // Nejoblíbenější postava: Roy Cohn // 95% ()
Vždycky jsem měla Američany za prudérní tupce, ale poslední dobou nestíhám žasnout, jak svojí mizernou reputaci napravují ve filmech. Tady rýpou snad do všeho: do xenofobů, náboženských fanatiků a pokrytců nejrůznějšího druhu. Je to neskutečně otevřený a tolerantní seriál, který říká, že je fuk, jak jste jiní nebo divní, protože jste to vy a to je hlavní. Přitom tak činí způsobem mimořádně nenásilným a půvabným: kašle na moralizování, jde spíš cestou metafor a nadpřirozené atmosféry. Co je pravda a co sen, to není podstatné. Podstatné je, že je to skvost a že vás to sebere - a pokud ne, chybí vám nějaký ten závit, případně fantazie, což je ještě horší. Já říkám: kouzelné! ()
Něco takového jsem už dlouho potřeboval vidět. V té záplavě praštěných sitcomů, superhrdinských seriálů nebo srágor o upírech či vrazích zoufale chybělo něco s intelektuálními ambicemi. Když pominu skvělé herecké výkony, postavy toho namluví hodně a všechno se to dá pozorně poslouchat, aniž by člověk ztrácel koncentraci. To je nebývalé. Andělé jsou především drama aidsem stižených homosexuálů a jejich přátel, lehce lynchovsky říznuté mysteriózním prolínáním reality s halucinačními stavy, jež klidně mohou být „opravdové“. Oni homosexuálové, neurotičtí, vesměs (až na výjimky) liberální a užvanění, mají zřejmě představovat jakousi esenci moderní, k levici směřující západní městské civilizace (a posledních pět minut z těch šesti hodin to dává najevo zcela nepokrytě — to je mimochodem jediných pět minut, které bych nejraději zabarvil na DVD fixem a tvářil se, že neexistují). Pikantní je to hlavně ve spojení s Louisem — ufňukaným, slabošským, sebemrskačským levičáckým homosexuálem, jenž se neustále v něčem babrá a o něčem žvaní, ale který se dá slušně dohromady po mystickém setkání s vírou předků, avšak zejména po pořádné nakládačce, té pomyslené „poslední facce, která mu chyběla do slušného vychování“. To jsme celí my. Jinak nejlepší na tom všem asi byl Al Pacino, nejen že předvedl herecký koncert, ale i jeho postava byla kouzelná. Druhá polovina seriálu se mi zdála o něco slabší, za což může asi ten posun v mystických pasážích směrem ke komedii, ale i tak se jedná o vysoký nadprůměr. Nevím sice, jestli nás Bůh opustil v roce 1906, ale dokud budou v televizních seriálech postavy jako Belize, máme alespoň nějakou útěchu jistou. ()
Zážitok. ()
Už dávno jsem Anděly v Americe chtěla vidět. Mají vynikající pověst, spoustu ocenění i prvotřídní obsazení. Ale hlodal ve mě červíček pochybností, jestli na nějakých 340 minut takového monumentálního příběhu o životě a smrti a andělech a Bohu a boji se sebou samými budu mít odvahu. Ale moje obavy byly zbytečné. Andělům nemám co vytknout. Dávám jasných 5 hvězdiček a s čistým svědomím můžu říct, že to je jedno z filmových děl, které mě zase o kousek obohatilo. A to určitě neříkám často. P.S. Z vynikajícího obsazení někdy dvoj,troj i čtyřrolí (a vynecháme-li Meryl Streepovou a Ala Pacina a skvělou Emmu Thompsonovou)u mě nejvíc zabodoval Justin Kirk, jehož Prior nese veliký kus příběhu na bedrech a jako jediný se s anděly doopravdy musí utkat. ()
Celý film se pohybuje na hranici komedie, dramatu a kýče, ze kterého se mu naštěstí daří vyplouvat zdařilými fóry a zesměšněními. Ovšem závěrečný doslov dává všemu poněkud na frak. Co říci dále? Zajímavé herecké výkony u známých tváří, povětšinou prkenné u neznámých, zejména homosexuál-mormon-republikán mi lezl krkem, ale co? Poučné, smutné, zároveň nesoucí naději. Škoda jen zbytečných pasáží, za které se jistě nestyděl žádný emerický patriot. No jo, no... Někdy moc ukecané a pseudochytré, na druhou stranu i tyto pasáže se pěkně poslouchají. ()
Herecky a režijně bezchybné, scénář má velmi silné momenty a je svým způsobem také perfektní... ale řekl bych, že formát (třebas tří-čtyřhodinového) zhuštěného filmu by tomu slušel přeci jen trochu víc... ()
Poprvé jsem seriál viděla ve třinácti letech. V té době mě nezajímal nikdo jiný než Meryl Streep a užívala jsem si její herecký koncert na plátně natolik, že jsem ignorovala všechny ostatní. Tehdy bych seriálu dala zaujatých 5*, nyní jakožto dospělejší a troufám si říct moudřejší jsem se na seriál podívala znovu. Herecký koncert jsem si užívala ve všech ohledem ať už od Meryl, Ala, Emmy nebo Patricka, prostě od všech. Herecky je to dokonalé, příběhově zajímavé. Věřím, že na tu dobu to bylo něco nevídaného, šokujícího. Musím ale říct, že místy mi to přišlo až moc utahané, takže mě to netáhlo a nebavilo natolik, abych dala plný počet. Občas je to hodně politické, ukecané = nudné. Ale i tak to beru jako jednu z nejlepších divadelních her, která kdy byla úspěšně natočená jako seriál. Mike Nichols prostě uměl. ()
Opus magnum autora Tonyho Kushnera je hluboká záležitost, která se zaobírá tématy, která bychom v době jejího vzniku mohli považovat za odvážná až extrovertní. Nezdráhá se otevřeně mluvit o depresivní atmosféře 80. let, v nichž se komunita nejen newyorských gayů potýkala s epidemií AIDS, nad čímž Reaganova politika zavírala dlouho oči. Toto dílo jsem četla i jako drama i ho povinně viděla jako hru v divadle, ale seriálová podoba je určitě mojí nejoblíbenější. Zamilovala jsem se tu do každé postavy i přes jejich špatné stránky, protože každá byla ztvárněna naprosto výborným hereckým obsazením. I Patrick Wilson tu ještě jako mládě září v nádherné roli společně s naprosto okouzlujícím Jeffreym Wrightem a jeho inteligentní, citlivou a sofistikovanou postavou Belize. Angels in America toho v sobě obsahují opravdu mnoho, ať už se jedná o mix žánrů, politické aluze nebo náboženská témata. Jedno je ale jisté, nic lidštějšího a opravdového jsem v seriálové podobě asi nikdy neviděla, protože v sobě přináší poselství nejen sociální, kulturní a politické nátury, ale především pracuje s motivy lásky, naděje a pomíjivostí života a nebojí se osvětlit tabuizovaná témata bez okázalostí a tmářství. ()
nevedel som sa vžiť (integrovať) do sveta homosexuálov ani v serialy .. tobôž naozaj. Už po dvaapoltom diely som to vzdal. Zbytočne veľa dielov s jednou jedinou ústrednou témou - napriek celkom slušným hereckým výkonom (Al Pacino) radšej nehodnotím. ()
61. Zlatý Glóbus za rok 2003 - cena (5) - *Nejlepší minisérie / TV film, *Nejlepší herečka v minisérii / TV filmu - Meryl Streep, *Nejlepší herec v minisérii / TV filmu - Al Pacino, *Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Mary-Louise Parker, *Nejlepší herec ve vedlejší roli - Jeffrey Wright + nominace (2) - Nejlepší herec ve vedlejší roli - Ben Shenkman, Nejlepší herec ve vedlejší roli - Patrick Wilson ()
Vskutku náročná podívaná, po všech stránkách, ale stojí to za to. Harper mě občas dost štvala (ta ženská potřebuje práci jako sůl!). Justin Kirk mě bavil nejvíc... a je nádherný. Slušelo mu to i v tom mnišském rouchu nebo co to bylo. :-) Patrick Wilson mě touto rolí příjemně překvapil. Dále Al Pacino a Meryl Streep - prostě perfektní obsazení. ()
Dalsi skvost z dielne HBO tento krat okoreneny genialnymi hercami, ktori s bravurou zvladaju extremne tazku temu, ktoru serial zachytava...fantasticke. ()
Veľmi výnimočné dielo, akých na televíznej obrazovke veľa neuzriete. Táto miniséria podľa rovnomennej divadelnej hry Tonyho Kushnera v skvelj réžii Mikea Nicholsa so skvelými hereckými výkonmi vo vás bude isto ešte aj dlhú dobu po dopozeraní rezonovať. Paradoxne najslabšim prvkom je trochu prekombinovaný scenár s mnohými čisto divadelnými dialógmi (často oničom...) a mnohými snovými vložkami ( rozumej haluzami...) postáv buď v agónii, alebo po statočnej váliovej kúre... To čo ma však najviac zobralo, boli herecké výkony - či už Al Pacina ako zatrpknutého Roya Cohna, alebo hádam najúchvatnejši výkon Meryl Streepovej ako konzervatívnej mormonky, mrtvej komunistky Rosenbergovej a najmä rabína Chemelwitza z prvej epizódóy!!! (pri záverečných titulkoch mi skoro spadla sánka...). O nič horšie výkony nepodávajú ani herci vo vedľajších postavách - Jeffrey Wright ako ošetrovateľ aj ako snový "agent z cestovky", Patrick Wilson v úlohe konzervatívneho právnika, ktorý neúspešne potláča svoju homosexualitu a Mary Louise Parker ako jeho zúfalá manželka, unikajúca od reality pomocou vália... Skovost ktorý si nesmiete nechať ujsť! ()
Šestidílný koncept Mika Nicholse je cenným přispěním televizní kultuře. Nesmíme zapomínat na to, že předlohou minisérie je divadelní hra - na seriálu je to znát - v mluvě herců, v jejich vyjadřování, ve scénografii, v dramatizaci. Zároveň si musíme v průběhu seriálu přivyknout na nezvyklá anebo nezvykle diskutovaná témata - homosexualita, AIDS, ideály americké svobody a je třeba si znovu uvědomit kořeny seriálu v divadelní hře - dialogy neodpovídají ani filmovým ani seriálovým schématům - jsou dramaticky stavěné, uzavřené a v každém svém momentu předávají přímá sdělení, nematou a neodbočují. Postavy jsou přímé, jejich osudy jsou sice otevřené, ale současně otevřené ve své reflexi. A v tomto okamžiku si můžou producenti podat ruce, zapálit výborný doutník, otevřít archivní víno, přikousnout nějaký ten sýr a olivy a sem tam na sebe mrknout. Na televizní obrazovky k nám připlouvá koncert Al Pacina, Meryl Streepové, pro mě relativně neznámého, tím milejšího překvapení - Justina Kirka, Jeffreyho Wrighta i ostatních. Zajímat Vás bude i hudba, protože Thomas Newman opět odvedl špičkovou práci. Musím ocenit i zvuk, který se rozhodl zdůraznit lidský hlas, což je alfa omega Andělů v Americe. Mike Nichols tak v šestidílné sérii ukázal, že budoucnost televizní zábavy nemusí být jen v x krát 22 dílných ságách, ale také v kratších sériích, s jasnou koncepcí, uzavřeným příběhem a jasným sdělením, které pak mohou silně uspět i na DVD trhu jako ty lepší kousky ve filmografiích. Řadím Anděly v Americe mezi špičku televizní zábavy. A musím uznat, že televizní pořady se posunuly o pevný krok vpřed, protože když nezajdete do kina, ale věnujete prostor Dexterovi, Californication, Římu nebo The Company nemusíte o nic přijít, naopak můžete hodně získat. :) ()
Emocemi propletená geniální minisérie! Čelist jsme hledal někde na zemi. Počátky AIDS – frustrace gayů – Amerika 80s, je to to přemýšlivé, 5 hvězd. ()
Možná je troufalé hodnotit "Anděly v Americe" vzápětí po shlédnutí druhé epizody, ale nemůžu si pomoct ... a kromě toho - nemyslím, že by se chystali nějak zásadně uhnout z nastoupené cesty. Pokud existuje vyprávění, které dokáže rozsekat vaše srdce na kousíčky a zase ho složit dohromady, asi jsem ho našla. Jeho pohled je sice neobyčejně pronikavý, ale ne ostrý ... v tom pravém slova smyslu. Jakoby ho změkčovaly upřímně míněná náklonnost - a pochopení ... pro všechny duše - včetně těch, které si připadají z(a)tracené. P.S.: 1) Po čtvrté epizodě mi hodnocení už tak troufalé nepřipadá. Možná že sešli z cesty ... obrazně řečeno ... všichni američtí andělé - ale rozhodně ne jejich příběh ... nebo náš - vyjde to nastejno. Jakoby důvěrně znali nebe i peklo - a rozhodli se, že se o ně s námi podělí; 2) ----- "Nic není ztracené navždy. V tomhle světě existuje jakýsi ... jakýsi bolestný pokrok. Toužíme po tom, co jsme promarnili - a sníme dál. Aspoň já si to tak myslím." ----- Poslední epizoda pro mě představuje katarzi. Přináší rozhřešení ... a snad i víru v budoucnost ... nebo alespoň naději - všemu navzdory ... i když vás nezbaví pochybností; 3) A ještě něco: Taky mívám chuť zažalovat Boha - čas od času ... a je i není to osobní. ()
V podstatě doslovná adaptace olbřímí, a neméně geniální hry Tonyho Kushnera (není divu, napsal si i scénář), které samo filmové médium propůjčuje výhody v podobě skvělého střihu v "paralelních scénách" a také větších produkčních hodnot v čele s hudbou. I přesto však vizuál nenadchne tak, jak by potenciálně mohl, což je škoda. Všechno tak leží na bedrech úžasných hereckých výkonů, z nichž musím vypíchnout Pacina či Jeffreyho Wrighta. Vsadím se taky, že Emma Thompson si svoji roli anděla musela užívat, stejně tak Meryl Streep v roli židovského rabína mě už nenávratně utvrdila, že zahraje prostě všechno. Co se týče adaptace divadelních her, se Mike Nichols dle mého blýsknul ještě více v Kdo se bojí Virginie Woolfové?, kde se režisér nebál být více "filmový". ()
Jeden ze serialovych vrcholu... ()
Reklama