Réžia:
Hajao MijazakiScenár:
Hajao MijazakiKamera:
Acuši OkuiHrajú:
Takuja Kimura, Čieko Baišó, Akio Ócuka, Rjúnosuke Kamiki, Jó Óizumi, Šigejuki Tocugi, Akihiro Miwa, Haruko Kató, Makoto Jasumura, Majuno Jasokawa (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
I v pokojném anglickém městečku se mohou dít čáry a kouzla. Mladá a skromná Sofie, nejlepší kloboučnice v salonu, vůbec neví, čím si zasloužila, že ji jednoho dne na ulici zachrání před dotěrnými vojáky krásný čaroděj. Vezme ji pod svou ochranu a udivená Sofie najednou ztrácí půdu pod nohama, stoupají spolu nad městečko, letí jako ptáci... Jenže pak ji čeká trest v podobě zlé čarodějnice. Sofie přijde o své mládí i krásu a dál se musí protloukat světem jako stařena. Její jedinou nadějí je ten krásný mladý čaroděj Howl, který ve svém zámku na muřích nohách obchází krajem. Pohádkový příběh dívky Sofie a mladého čaroděje Howla vypráví především o lidské svobodě a síle lásky. Film získal řadu mezinárodních ocenění, včetně nominace na Oscara za nejlepší celovečerní animovaný film. (Aerofilms)
(viac)Recenzie (700)
Při sledování nejnovějšího Miyazakiho filmu mě napadla myšlenka, že jeho imaginace snad ani nepochází z tohoto světa a věci jako prostředí či logika děje jsou jen jakési berličky pro nás obyčejné smrtelníky, abychom z ní také něco měli. I když bych nakrásně chtěl, nedokážu u Mijazakiho uplatnit běžná měřítka pro posuzování filmů. Ta se totiž pod tímto darem lámou jako stébla slámy. ()
Tak trochu nechapem, preco hladaju niektory ludia v tomto filme chyby. Preco sa radsej nenechat unasat tymito krasnymi obrazmi, hudbou a hromadou malickych detailov ktore su tak nadherne ze nezostane cas na sledovanie niecoho ineho. Preco musi vsetko davat dokonalu logiku. Niekedy nie vsetko musi davat dokonaly zmysel. ale zanechava to hlboke pocity. Je to nieco ine ako starsie, viac dejovo zalozene Miyazakiho filmy, avsak v urcitych smeroch mi prave tento priniesol najsilnejsi zazitok. Dychberuce a uzasne. 10/10 ()
Miyazaki se tímto optimistickým, magickým, snově neuchopitelným, hlubokým a z jiného světa vytrženým klenotem zakresluje do mé režisérské topky. Nemám slov. ()
Také pocity. Stojím na brehu, voda jemnými vlnkami obmýva kamienky, dookola kľud súmraku. Neskutočne rýchlo letiace oblaky nad hlavou v horách. Namáhavá cesta k hradu, kde miesto múdreho panovníka jačí partia pubertiakov, popíjajúcich prvé krabicové vínčiská, psy obsierajú úzke cestičky a ich páni sa povznesene nadnášajú v nových trekingových úboroch. Nejaká iskrička tu snáď tlie. Veď on sem vyšiel opustiť na chvíľu svet Umeliny - pásovo vyrábaných produktov - áut, lietadiel, lodí, tak vzdialený predmetom s dušou. Nemusia byť hladké ani pekné, ale je z nich niečo cítiť (na povalách starých domov napr., kedy ručné remeslo malo navrch). Animistické vnímanie živej i neživej prírody. Synchronicita zažitého a na plátne videného. A spústa podnetov. Toto mi sprostredkúva Miyazaki filmami s príbehmi o tom, že v ľuďoch často drieme démon, ktorý môže úplne ovládnuť dušu, pokiaľ neprekoná úzko egoistické vnímanie vlastného sveta. Privodenie všetkých myšlienok je hravé, spontánne detské a dokonale farebne zladené. Oživuje časy, kedy sa chodilo s kamarátmi na výpravy ulicami, predstavujúc si pritom divočinu, liezlo do cudzích záhrad a v noci na cintoríny do hrobiek. ()
Ano, příběh je možná trochu méně přehledný a trochu více překombinovaný a může se zdát poněkud delší, ale to není nic, co by dokázalo otřást jedním pro mě nejdůležitějším faktem. A tím je ta bezbřehá fantazie a dobrodružství, které mě vždycky tak pohltí, že mám chuť být zase dítě a dalo by se říct, že jako dítě si ten film prožiju. O to mi jde u Miyazakiho především - až potom je vizuální úchvatnost nebo počet nových vychytávek - a to se mu především dobře daří. Zatím s každým jeho filmem, co jsem viděla. A teď již dost bylo sentimentu. Zámek v oblacích i na Miyazakiho poměry umí zase něčím zajímavým překvapit, například si nepamatuju, že bych kdy viděla film pro děti, kde hlavní hrdinkou je stará babka, co sem tam slušně zahlásí. Pak taky bezkonkureční ohňodémon co neutrpěl ani předabováním do angličtiny a krásná hudba to dorazí. Oou, až tenhle pramen vyschne, to bude černý den! ()
Neskutečně podmanivé. Mistři z Pixaru a pánové z Dreamworks prominou, ale na tohohle japonského šedivého "dědečka" prostě nemají... Nádherný, originalitou a fantazií přímo překypující příběh, který je plný zvratů, milých i nepříjemných postav, magie v tom nejlepším slova smyslu... tohle všechno a mnohem víc najdete v tomto pravděpodobně (a pokud je to pravda tak bohužel) posledním drahokamu pana Hayao Miyazakiho. Mohl bych se zde donekonečna rozplývat nad jeho nápady, dech beroucími scénami a animacemi, velebit nápad postavit do kontrastu svět kouzel, ďábelských válečných strojů a romantické kulisy středoevropské monarchie konce devatenáctého století. Ale dokud sami neuvidíte... Jediné s čím bych si dovolil nebýt plně spokojen je závěr, kde japonský pohádkář už tradičně nezapřel měkké srdce. To je však jen drobná skvrnka na jinak zářivém štítu Howlova kráčejícího zámku. 90% ()
Tak toto je moje tretie stretnutie s Miyazakovym pribehom a teraz mozem kludne podotknut, ze je to stale jeho rovnaky styl vypravania alebo zobrazenia roznych postav alebo zmien v jeho pribehoch. Bud sa vam budu zdat byt nudne a budete ich povazovat za stale rovnaky priemer, alebo tie rozpravky budete mat proste radi. Ja sa priklanam ku styrom hviezdickam, aj ked sa mi od neho CESTA DO FANTAZIE (2001) zatial pacila najviac. Aj v tomto pribehu je plno necakanych zmien, velke mnozstvo kuziel, rozne rozpravkove postavy. Trosku mi tu vadilo necakane premienanie starej Sophie na mladu a ziadny prekvapivy pohlad Howla z jej premeny, ale to je len drobnost... 24.08.2009 ____ Jean Simmons - (Stará Sophie) +++ Emily Mortimer - (Mladá Sophie) +++ Christian Bale - (Howl) +++ Lauren Bacall - (Zlá carodejnica) +++ Billy Crystal - (Calcifer) +++ Josh Hutcherson - (Markl) +++ Blythe Danner - (Madam Sulliman) +++ Jena Malone - (Lettie) +++ Produkcia: John Lasseter, Hayao Miyazaki +++ Hudba: Joe Hisaishi +++ ()
Přechod od steampunkové pohádky do filozofického dobrodružství plného nejrůznějších metafor byl tak hladký, že jsem si ho vlastně ani nevšiml a bavil jsem se od začátku až do konce, ačkoliv jsem tedy zejména ve finále občas tápal, co se právě děje. Že je Mijazakiho fantazie obdivuhodná, jsem už určitě několikrát napsal, ale klidně to napíšu zase. Krásný film s krásnou hlavní myšlenkou. ()
Líbilo se mi to víc než cesta do fantazie, lepší příběh né tak přehnaný. Graficky moc dobře udělané. Kletba jenž změnila mladou dívku ve stařenku, kterou začarovala tlustá babizna. ( Hodnocení: 8/10 ) ()
Lamentuju rukama nad hlavou, když mi někdo podsouvá při sledování MÉHO filmu JEHO názory (ahoj, tati :D). Prostě při výtce typu: "Animace jako v Pokémonech" vnitřně vybuchuju a mám takovou zlost, že bych rázem postavil Eifelovu věž ze slaných tyčinek. Proto raději zabořím nos do hrnku čaje a mlčím___ Ale i přes tuto "láskyplnou výměnu názorů" byl Miyazaki pořád se mnou. Jeho nádherné cukrbliky a perfektně vymyšlené postavy, mě meditativně uklidňovali. Možná to bude znít přihlouple a dětinsky, ale jako kdyby vám skrze obrazovku vzkazoval, že zase všechno bude v pohodě. Právě proto mám pro Miyazakiho tvorbu slabost. Jeho filmy jsou nejpoctivějším relaxem a já jsem vždycky rád, když se ho mohu zúčastnit. Bravo! ()
Co som doteraz videl od Myiazakiho, sa mi velmi pacilo. Iste, aj toto nadherne vyzera a je tam niekolko krasnych magickych scen. Ale co z toho, ked ma vobec nebavil pribeh? Pozeral som to na 5x a modlil sa, nech to skonci. Navyse neustale komentovanie akcii typu "vidim dvere", "idem po schodoch" alebo "aha, krb" ma totalne vyrusovali. Vobec mi to nesadlo. 6/10 ()
Pokrok, jakým si prošla kresba studia Ghibli, je rozhodně fascinující. Stále větší důraz na vykreslení detailů ornamentace kdejaké vázy v záběru nebo stále reálnější nápodoba lomu světla ale možná trochu ubírají na tak přiléhavé lehkosti a přívětivosti většiny Mijazakiho snímků. ___ Miluju mimoběžnou logiku pohádek, v rámci které je sled dějů divákovi předkládán se skálopevným sebevědomím - nehledě na místní neaplikovatelnost na struktury našeho každodenního světa. ___ Zámek v oblacích má u mě jedinou nevýhodu: vidím ho jako pátý Mijazakiho snímek a začínám se jejich vzájemnou podobností asi trochu přejídat a o to víc jsem citlivý na pravidelné (byť sporadické) dávky kýče. ()
Zámek v oblacích, který jsem viděl s anglickým dabingem, je pro mne nejlepší a nejcitlivějším animovaným filmem, který jsem viděl nejen od Miyazakiho, ale celkově. Nádherná hudba, skvělý a kouzelný příběh, sympatické a roztomilé postavy a hlavně je to balzám na duši. A to jsem byl kdysi odpůrne anime... ()
Přesně tak nespoutaná fantazie, jakou očekáváte, pokud znáte třeba Princeznu Mononoke. Precizní výtvarná stránka se smyslem pro detail a skvostná klasická animace. Některé obrazy až berou dech. Několikrát mi nedalo nevzpomenout na Karla Zemana. Ať už to způsobila přítomná technika, nebo pohled na hrůzy války, ono skloubení příběhu lásky s ohrožením života se nemůže minout účinkem. Memento Hirošimy má asi většina Japonců hluboko v sobě vsazené, jeho připomínka určitě není na škodu. Morální poselství čarodějného příběhu však není nijak křiklavé, dá se proto velmi dobře snést. I po několikerém zhlédnutí stále působivé... ()
Jelikož to je můj první Miyazakiho film, tak je to pro mě o to více působivější. Barevný svět je plný úžasné fantazie, která snad ani nemůže nechat nikoho chladným. Film nejen pro všechny, kteří rádi sní. ()
Mít všechny své filmy v červených barvách je úctyhodný výkon, ale není se co divit. Jako první snímek od Mijazakiho jsem viděl právě tento a musím říct, že mě dostal. Parádní příběh s fantasy prvky, milá partička hrdinů, kteří vám rychle přirostou k srdci, hudební doprovod, to všechno je propojeno tak, že už stačí jen usadit se a užívat si to. Na hraně s plným hodnocením. ()
Půvab Miyazakiho děl spočívá hlavně v pohádkovosti a hře s fantazií. A protže jde o filmy pro děti, jde o dětskou fantazii. Kdosi tu srovnává s Bartou a Švankmajerem, to je úplě zcestné. Srovnávat lze s filmy pro děti, tedy třeba s Pojarem nebo Týrlovou, a tady myslím, v obrovské konkurenci kvality a bezbřehé fantazie, Miyzaki nezaostává. A Jako jsou naši velikáni zakladatelé a vynálezci různých směrů a technik, je i Miyzaki novátor a revolucionář, i když se to nemusí každému líbit:-) ()
Stejně jako u dalších Miyazakiho filmů mě nejvíce ze všeho očarovala samotná hlavní myšlenka, kolem které se celý příběh odvíjí. Ovšem zatímco Cesta do fantazie přidala kromě úžasně nápaditého příběhu i něco navíc, něco, kvůli čemu jsem byl nucen hltat každý obrázek a sledovat každou další scénu s radostným očekáváním, tak Zámek v oblacích mi svým zvláštním, u animáků opět doslova nevídaným, pojetím a dokonalou propracovaností nedovolil vnímat všechnu tu nádheru nějak více než jen "očima a ušima". To ale nic nemění na tom, že Miyazaki je zřejmě nejlepší animovaný tvůrce současnosti a že Zámek v oblacích je nanejvýš krásný a působivý snímek.. ()
Mijazakiho považuji za velkého výtvarníka a umělce, stále se v něm však hledám. Obdivuji jeho formu i způsob kresby, příběhy mi však obsahově často až tolik neříkají. Děj této pohádky je zasazen kamsi na hranici devatenáctého a dvacátého století. Někoho možná překvapí, že se nebem v této pohádce prohání stoje jak z románů Julese Verna či ulicemi jezdí první dýmající parní auta... Válka, kterou království vede zase připomíná první světovou... Postavy mají západní obličeje, nejde o Asiaty a proto je myslím pohádka evropskému diváku mnohem více stravitelnější. Animace jsou nádherné a detailní. Ale jak říkám, je tu pak obsah. Děj. A tomu jsem moc neholdoval. Všem těm kouzlům a čarodějům... Jakoby se do toho až evropského prostředí dostal nějaký japonský příběh. Ty jsou mnohdy se svými mytologiemi alespoň pro mne ne vždy koukatelné. A to byl i případ Zámku v oblacích. A tak dávám jen za tři kouzla. * * * ()
Miyazaki je mistr vypravěč. ()
Reklama