Réžia:
Tomáš HodanScenár:
Tomáš HodanKamera:
Jan Baset StřítežskýHudba:
Jakub KudláčHrajú:
Kryštof Hádek, Oldřich Kaiser, Marek Adamczyk, Vladimír Pokorný, Judit Pecháček, Jan Hájek, Gabriela Pyšná, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Bastian Beyer (viac)Obsahy(1)
Krkonoše boli pred prvou svetovou vojnou chudobným regiónom, v ktorom sa stretával český živel s nemeckým. Bohumil Hanč bol najznámejším českým lyžiarom svojich čias, ktorý vyhrával preteky doma aj v zahraničí. Všestranný športovec Emerich Rath bol zase jediným Nemcom, ktorý sa pravidelne zúčastňoval na českých pretekoch. Ostatní Nemci z Krkonôš ich z národnostných dôvodov bojkotovali. Hanč a Rath sa dobre poznali a stretli sa aj na štarte osudných pretekov v roku 1913. Po prvom kole sa počasie rýchlo zhoršilo, vypukla snehová búrka a všetci súperi sa postupne vzdali. Hanč zostal na trati sám, boj o prvé miesto sa však čoskoro zmenil na boj o holý život. Václav Vrbata stojí na trati ako jediný divák, Emerich Rath sa vydáva Hančovi na pomoc a všetci traja začínajú v neľudskom mraze a nepreniknuteľnej víchrici písať príbeh o hrdinstve, odvahe, nezlomnej vôli a priateľstve. (Bontonfilm SK)
(viac)Recenzie (372)
Skvělá kamera, krajina, hudba i herci. Co víc si přát? ()
Krásny príbeh o nezdolnom priaťelstve, skvelo napísané a herci ,teda hlavne Olda Kaiser zraje ako víno. Díky ! ()
/-/Silný příběh, slabší provedení. (6/10) ()
Tleská se dílu, který přitom představuje krizi českého filmu. To tu fakt nemůže jako jinde ve světě vznikat reflexe současných problémů. ()
Silný film. Pohybujeme se na vrcholech nejen hor, ale i československého sportovního dramatu, stejně jako na poli nejlepších snímků s tematikou člověk vs. příroda. Pan Hodan mohl mít klidně ambice na absolutní hodnocení, rozvinout tragédii o výčitky svědomí a inspiraci hledat třeba u klenotu žánru Million Dollar Baby. Protože ten příběh i audiovizuál snímku je skvělý a rozhodně zasluhuje návštěvu kinosálu... 80 % ()
Bereš si kabát? / Je jaro, bude teplo. Jdeme. Škoda že nevyšel původní záměr pojmout Poslední závod jako horský survival. Možná že právě to by byla cesta z pasti ideologických optik, v níž obrozenecké/nacionální filmového zpracování z padesátých let nahradila/doplnila/překryla adorace rodinných hodnot a překračování vlastních limitů. (Málokdy se dokážu ztotožnit s verbalovými odpornými, vtipnými názory, ale zde nezbývá než souhlasit.) Co se od černobílých Bekových dob nezměnilo? Panoramata, celkem zdatně klopící sklo před všudypřítomnými stopami turistické a jiné devastace (zkuste v zimě v Krkonoších udělat záběr bez stop skútrů a roleb) a diskutabilní volba hlavního představitele. Kryštof Hádek je výborný herec a přesvědčivě deklamuje: závody se vyhrávají hlavou. Musíme tomu věřit, protože tělo na to nemá. S nohama do X, viditelně měkkým masíčkem, frickovskou patkou a 'podporující' Maďarkou doma vypadá jako Němec. Kaisera se německy nejen jmenuje, ale i hraje, a kdyby se to celé odehrávalo v kotelně s improvizovaným rotopedem (a totožným soundtrackem), byl by to masakr. Zapomeneme-li utopickou možnost, že by se v ČR natáčely filmy, které si vidí dál než na špičku nosu, jde o velmi koukavý film - především v tom užším panoramaticko-survival rozměru. Já se omlouvám, ale všimli jste si, že má na sobě kabát? ()
Překvápko. Jak příběh, tak film. Dvě časové roviny, obě dost zajímavé, Kaiser je bůh a samotný závěrečný závod nasnímaný světově. 7.5/10 ()
Na filmu je vidět, že je kvalitně zpracovaný. Krásné horské záběry jsou uchvacující. Nevím, co je víc dojemnější: to, že Hanč mohl žít, kdyby... nebo to jak dopadl Emerich Rath. Oldřicha Kaisera jsem vůbec nepoznala. ()
Celkem fajn sportovní/životopisné drama, ale Synové hor mě kdysi bavili víc. ()
Jak zpívá punková kapela The Fialky ve své písni Kreju ti záda: „V kulisách Krkonoš, se tenhle příběh stal, o tom jak kamarád, věrně při druhým stál.“ Poslední závod vypráví dnes již legendární příběh o neobyčejném přátelství mezi krkonošskými běžkaři, kteří bojují pod tíhou vyostřených česko-německých vztahů nejen o svoji sportovní čest, ale rovněž o pověst celého národa, respektive o to, zdali budou Krkonoše české či německé. I tyto v tehdejší době velice vážné a vyhrocené spory však nedokázaly zastřít to, že přátelství mezi sportovci a láska k horám může spojovat. To dokazuje i dějová linie z roku 1959 a pro mě do té doby ještě poměrně neznámý osud Emericha Ratha. Přiznám se, že jako rodilý Krkonošák jsem v kině doslova hltal každou minutu tohoto dlouho připravovaného snímku. Uznávám, že na diváka, který si zrovna přímo nelibuje v historických sportovně laděných dramatech, nemusí snímek zapůsobit až tak intenzivně. Nicméně závěrečný boj o život protagonisty Hanče a jeho přítele Vrbaty je natočen velice dynamicky s působivými zvukovými efekty a velice dobře provedenými střihy. Z kina jsem odcházel naplněn a jsem rád, že snímek snad pozvedne zájem nejen o běh na lyžích a historii Krkonoš, ale také podpoří turismus a zájem o místa, kde vládne pán hor. Na viděnou u mohyly Hanče a Vrbaty! ()
Všechna ve filmu otevřená témata, jsou sice ve většině právě pro ten poslední závod důležitá, ale ne vždy se je podaří více rozvinout. Podobné je to i s postavami, Hančův prostor je na úkor Ratha, který vše "dohání" v kotelně a ještě více Vrbaty. Život Emericha Ratha by však dal na několik filmů, takže se to nějak udělat muselo a právě povídání v kotelně mi alespoň na těch pár zásadních věcí přijde jako dobrá volba. Navíc Oldřich Kaiser hraje výborně, jeho scény jsou kvalitou srovnatelné s bojem o přežití v posledním závodě. Jestliže film cestou k němu občas lehce klopýtnul, při něm se jede na plno. Postavy jsou blíže, funguje napětí, emoce a souhra výborné kamery s hudbou všemu ještě dodává drajv. Technická stránka filmu je celkově jeho ozdobou. 75% ()
Poslední závod byl fajn. Nebyl úplně nejlíp napsaný a měl strašně nedodělané vztahy mezi postavami, plus se po celou dobu až příliš měnilo, kdo je vlastně jeho hlavní postavou a k čemu se chce dopracovat. Ale zvládá výborně atmosféru, emoce, tempo a hlavně vcítění se do okamžiku. Herci taktéž výborní. Obecně doporučuju, ale je to na jedno použití, dojmutí se a možná načerpání znalostí o dalším zajímavém kousku historie. ()
Důstojný filmový pomník známé lyžařské tragédie Hanč Vrbata ve sportovním dramatu se strhujícím survival finále, kdy mně v kině byla fakt zima i v květnu. Mohl bych tomu vyčítat dějovou jednoduchost a předvídatelnost, ale já po x letech odcházel z kina hrdý na českou kinematografii, protože kamera, hudba, herecké výkony, výprava (která nepůsobila za malé peníze) nadprůměrné a skvěle tomu sedly dvě časové linie. Vlastně si dlouho nevybavuju film, který by byl technicky, námětem a provedením přenositelný do světa a když to dám vedle té nekonečné řady českých laciných, trapných komedií ( před záčátkem promítání reklama na Pánský klub ) musím dát pět hvězd jako velmi příjemnému zjevení. PS: A jestli mi tento film něco opravdu dal, tak krom rekonstrukce jedné tragédie fakt, že existoval geniální sportovní multitalent český Němec vegetarián Emmerich Rath - vítěz mistrovství Německa v boxu, vítěz chodeckých závodů, účastník olympijských maratónů, vítěz lyžařských závodů, reprezentant Čech v hokeji, vítěz mistrovství Československa v kajaku.... baví mne, jak film objevuje naše vyjímečné osobnosti o kterých jsem neměl ani ponětí, a jejichž život je jako hollywodský biják ( Toman, Šarlatán ...) ()
Příběh o velké odvaze, české otázce i přátelství a normálním životě jednoho českého hrdiny. Moc pěkně natočeno a jsem rád, že velký prostor dostal i Oldřich Kaiser, který je stejně jako Kryštof Hádek skvělým hercem. Kvalita filmu je nejen v poměrně úzkém zpracování ale i právě v jeho lidském a přátelském duchu. ()
Pokus o český survival dopadl překvapivě dobře, hlavně co se týče technického zpracování... Příběh je všeobecně znám, takže žádné velké překvapení se nekonalo, ale je to dobře zahrané i natočené, i když na Zátopka to zdaleka nestačí...70% ()
Krásný a silný příběh. Díky za jeho natolik povedené zpracování. :'-) ()
Film Synové hor byl mnohem lepší. Je to sice dost dlouho, co jsem ho viděla, ale pamatuji se, že jsem se dokázala do hlavních postav vcítit, takže mi na nich záleželo. Zde se mi nelíbil K. Hádek v hlavní roli, dále mi vadilo, že Vrbata se v příběhu téměř nevyskytoval a podle mého názoru bylo příliš pozornosti věnováno Rathovi. Určitě si zasloužil, aby se o něm vědělo. Ale čekala jsem film především o Hančovi a Vrbatovi. Střídání časových rovin mi nevadilo, ale O. Kaiser se mi nezdál být vhodný pro ztvárnění všestranného sportovce. Prostě sportovně vůbec nevypadá. Líbil se mi V. Javorský, J. Hájek a J. Plesl, špatný nebyl ani M. Adamczyk (k J. Bárdos mám výhrady, nelíbí se mi nikde). Obdivovat Hanče nemůžu. Slíbil své ženě, že se závodu nezúčastní, ale slib nedodržel. Když nevzdal v tak hrozných podmínkách, byl to podle mě nezodpovědný hazard. Jako projev vlastenectví to nevidím. ()
Nejslavnější čeští umrzlí dostali už svůj druhý film. A tentokrát se nezapomnělo ani na jejich německého přítele. Poslední závod je pozoruhodný film. Po technické stránce povedený, evokace doby celkem solidní a samotný závod je mrazivý až do morku kostí. Velký podíl na tom má zvuk, jinak slabina české filmové produkce. Ale závod je až na konci. A ostatek je slabý. Postavy jsou jen nahozené, konflikty, ať národnostní nebo sociální jen naznačené. Stejně tak slabý je Hančův rodinný život, který sice projde několika dramaty, ale opět se jen klouže na povrchu. Další pozoruhodnou slabinou je vykreslení přátel: Vrbata chvíli je, chvíli není, pak do Hanče chvíli hučí a nakonec konec. Rath má svou vlastní a docela silnou dějovou linku v roce 1959, ale v roce 1913 taky působí spíše do počtu. Nemohu se zbavit pocitu, že Rath by si zasloužil svůj vlastní film, protože jeho život působí tak trochu jako ten Cimrmanův: sportovní všeuměl, který zvládal všechno, všude byl a nakonec ho sice semlely dějiny, ale on osobně se příliš nepoddal. V podání Oldřicha Kaisera tak Rath působí i v pokročilém věku jako nezdolný optimista. Problematický mi také připadal samotný Hádek, o dobrých patnáct let starší než jeho postava. No ale abych jen nehaněl: za zhlédnutí film rozhodně stojí. ()
Vynikající drama a konečně reálná pocta dalšímu z příběhů, který komunističtí podlidé dlouhá desetiletí překrucovali. ()
Reklama