Réžia:
Petr KubíkKamera:
Pavel KoppHudba:
Lukáš Daniel PaříkHrajú:
Eliška Křenková, Natalia Germani, Marek Lambora, Simona Zmrzlá, Vojtěch Kotek, Jan Révai, Martin Písařík, Jakub Ouvín, Veronika Freimanová, Roman Zach (viac)Obsahy(1)
Mladá alchymistka Amélia (Eliška Křenková) získa zakázanú magickú moc: dokáže čiastočne ovplyvňovať tok času. Zneužitie jej nových schopností ju však rozdelí v čase a Amélia zo súčasnosti sa stretáva s Améliou z minulosti, ktorá ju sprevádza na každom kroku. Navyše z dávno zabudnutej temnoty času povstane nová hrozba, alchymista zvaný Pán rún (Ján Jackuliak), ktorý túži získať kontrolu nad všetkou mágiou v Oberone. Aby to dokázal, musí Ameliu zbaviť kontroly nad časom. Amélia spolu so svojimi nerozlučnými priateľmi princeznou Ellenou (Natalia Germani) a princom Jánom z Calderonu (Marek Lambora) cestuje do magického mesta Ayra, kde sídli Spolok alchymistov, ktorý prisahal chrániť mágiu. Po jeho boku musí Amelia čeliť nielen svojmu doteraz najmocnejšiemu protivníkovi, ale aj vlastnej túžbe po zakázanej moci. (Magic Box)
(viac)Recenzie (206)
Ťažko slovami popísateľný neúspech s veľkými ambíciami. Tie ale nie je možné v našich podmienkach splniť, skrátka nakrútiť tu veľkolepé fantasy je nemožná úloha. Máme tu okaté odkazy na rôzne možné žánrové klasiky, pričom občas to funguje, občas menej, ale veľakrát vôbec, prípadne sú WTF. Scenár je uchádzajúci a dal by sa z neho nakrútiť skvelý film, lenže opäť, neboli na to finančné prostriedky a chýbal aj dramaturg. Tri ústredné herečky sú zrejme najväčším kladom snímky, ale ich mužskí kolegovia zase všetko zrážajú do priemeru, komické duo až do totálneho bahna. Podobne je to aj s finále, kedy divák nemusí uveriť vlastným očiam. No a pokiaľ ide o časové hrátky, tak tá jedna je extrémne tuctová a v podstate aj zbytočná. Kdeže nápady v prvom dieli. Ak je tento komentár príliš zmätočný, tak je to dané tým, čo píšem v prvej vete. No a ešte to zaklincujem tvrdením, že to treba vidieť, aby ste uverili a prípadne sa pripojili aj na stranu obdivovateľov. Za 50% ako guilty pleasure. ()
Princezna zakletá v čase mi byla sympatická zejména tím, jak netradičně oživovala žánr české pohádky, tak jsem byl na druhý díl zvědav. Ovšem "pokračování" tak úplně pokračováním není, rozšiřuje univerzum prvního filmu o víc motivů a všímá si nových postav, což by v zásadě nebylo nic špatného. Jenomže všeho je strašně moc. Figur, motivů, fantasy prvků, dějových kudrlinek, takže jsem se ve vyprávění chvílemi fakt ztrácel. Možná stárnu, ovšem třeba jen platí klasické "méně je někdy více." Třetí díl, chlapi, už fakt netočte. 50%. ()
Od druhého dílu jsem měl velká očekávání. Zatímco první díl čerpal z tradičního námětu časové smyčky, druhý šel naplno do toho rizika ukázat originální fantasy svět run Lukáše Daniela Paříka a, pokud možno, zaujmout a nezklamat. No a to se mu, podle mě, výsostně podařilo. Fantasy mám rád a proto si tady toho tak cením. Tvůrci tu totiž dokázali posunout pomyslný český most mezi pohádkou a fantasy a stočit ho právě více k těm fantasy motivům, na které tu ještě do nedávna málo kdo slyšel. V knihách budiž, tam je to tradice, ale v kinematografii (a ještě v té české) se fantasy námět zasekl někde hluboko v éře komunismu. Nicméně tento film to dokázal a oživil zapomenuté. Nabídl originální prostředí, které má na to, aby se stalo kultem. Svět alchymistů a run tu působí velice zajímavě, herci jsou výborní (Simona Zmrzlá opět ďábelsky úchvatná), hudba opět fantasticky epická a celé to má takový nádech něčeho natolik jedinečného na naše poměry, že se k tomu, ostatně jako k prvnímu dílu, budu velice rád opakovaně vracet. Plus dávám palec nahoru za ten nápad s hospodou, pivem a Divokým Billem! :-) ()
Ve druhém příběhu ze světa Oberonu hraje prim čáryfukyně, jak děti nazývají alchymistku Amélii. Když její kolega s tváří Vojtěcha Kotka říká, že „láska nemusí být vždy milostná“, je publiku jasné, že tohle není jen další česká pohádka plná ohraných klišé. ()
Nuda, nuda, kecy, kecy, asi tak by se dalo shrnout pokracovani jedny z nejsympatictejsich novodobejch ceskejch pohadek. Mame tu stejny postavy v jinym pribehu, kterej neni vylozene pokracovani prvniho dilu, sice na nej navazuje, ale stoji dejove naprosto samostatne. Film je zamerenej na postavu Krenkovy, ktera se celej film chova jak totalni krava a ostatni jsou jen takovy krovi. Dve hodiny se prakticky nic nedeje, aby tu na zaver byla bitva, na kterou tvurci fakt nemeli rozpocet. Je to nudny, je to silene dlouhy, vypada to lacine a hlavne to je naprosto zbytecny pokracovani. Sem tam se povede nejakej for, ale to je tak vsechno. Slabsi 2*. ()
Další příklad scenáristicky i vypravěčsky tuze neoriginální české pohádky, která se snaží zalíbit mladému publiku marvelovským stylem vykrádajícím Doktora Strange. Přítomnost Vojty Kotka, který je v jedné sekvenci naklíčovaný před zeleným plátnem, příšerně bolí. Postavy se honí za runou času a nás to stojí tunu času. V čase je tak zakletý leda divák. Ale tak hlavně, že efektáři mají co žrát. ()
Kým prvý diel iba sympaticky obohacoval rozprávkový koncept o časovú slučku a nič viac, druhý sa rovno snaží o veľkolepé fantasy v štýle hollywoodskych blockbusterov. Čo podľa očakávania nefunguje a zlyháva ako na výprave, choreografii, či v rámci ešte častejších trikových záberov. Tento dojem tak navodzuje iba neustále burácajúca a epicky pôsobiaca hudba, čo je však v tomto prípade málo. Hravosť jednotky sa pritom takmer vytratila a ani vcelku zaujímavo rozvíjaná mytológia nenachádza dostatočnú oporu v uťahanom a nesúrodo vystavanom scenári, ktorú musí zachraňovať takmer výlučne Eliška Křenková. A to rovno dvojnásobne. ()
Doktor Kubík v mnohovesmíru plagiátorství. Slovenský Thanos, jeho skuruti s červeným příčeskem, runy nekonečna, Gandalf Zach, máchaní rukama, při kterém se kreslí znaky Hippies a Bluetooth…není minuta, co by vám nepřipomněla něco, co už jste někde viděli. Ano, na naše poměry to nadstandardně vypadá i zní, ale to nemůže stačit. Chaos vyprávění jdoucí ruku v ruce s rohypnolovou mytologií a úmornou snahou postav ji neustále popisovat to neskutečně brzdí, stejně jako přepínání mezi módy Téměř antické drama a Směšná chvilka (někdy i nechtěná). Při nich vládne Lamborův drobet pomalejší Jenda z Calderónu, který oslepen vlastní gigantickou patkou jen zázrakem neublížil mečem sám sobě.. ()
Člověk by tak nějak předpokládal, že tvůrci po úspěších jedničky budou mít dostatek financí i zkušeností na přípravu úctyhodného filmového zážitku, ale ono ne. Zůstává jen to, co se minule příliš nepovedlo a to dobré se rychle vytrácí. Důkazem toho je naprosto tragický scénář, jenž působí téměř jako levná telenovela a béčkově vypadající runové efekty. Počínání hlavních postav tak často postrádá jakýkoli smysl a nebo prostě jen složí jako výplň, aby mohl mít film nepochopitelných 134 minut. Samotná princezna se nám z díla jaksi vytrácí a to je možná i dobře, neboť stejně řeší pouze manželské neshody se svým věčně uraženým princem v hospodě (PROČ?!). Vlastně dílo nezachránilo ani četné vykrádání lepších a úspěšnějších filmů, neboť a to především v případě boje vše působí neskutečně uměle a nelogičnost provází v podstatě celý film. Finále pak představuje jednu velkou mazanici a nekoukatelný chaos v podobě závěrečné bitvy. Již dlouho jsem se u filmu takto nenudil a asi bych udělal lépe, vrhnout se na něco od mnou tak nenáviděného Zdeňka Trošky. Aneb výsledek podobně na hovno, ale on si aspoň na nic extra nehraje. Poslední důležitá věc, ač jsem se vážně snažil, prvky pohádky jsem v tom také moc nenalezl. Je to spíše takový mix Elišky a Damiána s Marvel Doktorem Strangem zahrané nepříliš dobrými herci z původního filmu. ()
Snímok "Princezná zakliata v čase 2" som zhliadol viac menej náhodou. Vysielali to na nejakej televíznej stanici a ja som sa na to tak nejak zapozeral. A viete čo ma na tom zaujalo, čo upútalo moju pozornosť? Bolo toho viacej, a všetko to boli do oči a do uší bijúce kiksy, ktoré som nedokázal stráviť. V prvom rade to však boli príšerné, ochotnícke herecké výkony. Niečo tak otrasné som už dávno nevidel. Frigidnej Eliške Křenkovej som mal chuť vylepiť facku vždy, keď som zazrel ten jej jalový ksicht a započul ten jej huhňavý hlas. To bolo fakt niečo neznesiteľné. Mimo to ma nesmierne iritovala aj márna snaha českých filmárov, pod vedením nímanda Petra Kubíka, natočiť megalomanskú fantasy v štýle ich amerických marvel vzorov. Pohoreli na plnej čiare. Totálne sa strápnili. * ()
Dobré pokračovaní hezké fantasy pohádky. Ano pokud se u prvního dílu se mohla jevit inspirace třeba filmem Na hromnice o den více. Tak u tohoto dílu se muže zdát podobnost s Kam doskáče ranní ptáče (dospělá americká verze se jmenuje Jako vejce vejci) a poté Avengers: Infinity War. Když tedy místo kamenů nekonečna dosadíte prvoruny. Ale opět je v pěkném českém hávu fantasy pohádky. Run je více než na shromáždění neonacistů, ale tady to nevadí. Vyrovnám to 4 velkými rudými pěticípými hvězdami. Pokud vznikne další díl a bude mít přijatelnou kvalitu zlobit se nebudu. ()
Krásně natočené, ale příběhově to slabý odvar jedničky, pokud tedy očekáváme pohádkovou story. Chvílemi jsem měl spíše pocit, že sleduji regulérní fantasy snímek, nikoliv pohádku, kterou bych pustil dětem pod 10 let věku. ()
Na ceske pomery dost dobre a vice do sveta..! ()
Tvůrci se měli nejprve rozmyslet, jestli točí parodii, nebo vážně míněnou fantasy. Nene, ty rádoby ftipné momentky brzdí tempo a úplně ubíjí atmosféru. Duo Písařík/ten malej mě neskutečně iritovalo, až jsem zjistil, jak se ve mně probouzí nějaký ten Salazar Zmijožel. Mytologie ubíjející. Neonová sgrafitti a máchání packama muselo vést k zánětům ramene snad všech herců na place. K tomu pohříchu nulové emoce. No a teď k pozitivitám - příjemně překvapil Kotek (Vojto, za mě 1*), docela sedla rozdvojená Eliška Křenková (musí být hrozný žít sám se sebou!), ale celý film si ukradla roztomile ironická Simonka Zmrzlá. Tu totiž zastínit nikdo nedokázal. Mno a protože se na film sbíraly chechtáky přes crowdfunding a kdo si zaplatil, mohl získat cameo, tak proto tu máme několik skvostně otřesných amatérských hereckých vstupů, za které se doufám sami tvůrci stydí ještě teď. A to nejlepší na konec - duo "mápaní" a "můjpane" tu bylo v celém příběhu tak zbytečné, až jsem si je spletl s komparsem. To už ten Františkův masér měl snad důležitější úlohu v boji proti Salazarovi, který si do filmu odskočil k Warcraftu. A ne, nebojte, nebudu rozebírat, jak zoufale neoriginální tento film je. Jenže zatímco jednička ctila svůj název a vše tu tak nějak fungovalo, ve dvojce, která po svém názvu šlape jak kremaťák v popelu, nefunguje nic moc. ()
První díl sice jen sprostě kopíroval schéma Na Hromnice o den více a vkládal ho do prostředí typicky vyumělkované české pohádky, v níž postavy kouzlí podobné kruhy s runami jako Doctor Strange, přesto tou kopírkou schémat tak nějak aspoň fungoval jako film. Zde už schéma chybí, vše je nahodilé, a tak tu máme jen nekonečnou honbu za macguffinem v totálním průjmu druhořadých speciálních efektů, které asi mají evokovat digibordel současných marvelovek. Jak kdyby si u prvního dílu tvůrci brali za příklad to lepší z Hollywoodu a zde to nejhorší z Hollywoodu, přičemž ani nechápali, proč to vlastně dělají. Skupinové scény, kde Vojta Kotek je naklíčován před zelené plátno, protože zřejmě nebyl v ten den přítomen na natáčení, byly fakt top! Dlouho jsem se takhle nezasmál. Navíc to celé zavání klamavou reklamou, protože žádná princezna zakletá v čase ve filmu tentokrát není. Zakletý v čase jsem byl leda tak já, protože jsem tuhle hrůzu sledoval dvě a čtvrt hodiny! ()
Většina předností jedničky zmizela, Natalia Germani už hraje jen druhou vagínu. Čarodějnice Simony Zmrzlé také ustoupila do pozadí. Navíc pokračování nese nesmyslný název Princezna zakletá v čase. Princezna se do časové kletby a smyčky už napodruhé nedostala. Tvůrčí tým, který od minula nedostál změn, se rozhodl ve dvojce pro větší invenčnost. Divák má tedy před sebou složitější děj a do popředí se dostává mladá alchymistka Amélie (Eliška Křenková). Ta nyní získala zakázanou schopnost částečně ovlivňovat tok času, což má za následek její rozštěpení v čase, v praxi to znamená, že Amélie ze současnosti se setkává s Amélií z minulosti. A na scénu vypochoduje Pán run Jan Jackuliak se slovenským přízvukem, který touží získat vládu nad veškerou magií. Vypravíme se na dobrodružnou výpravu do města jménem Ayra, kde sídlí alchymisté, co mají na starost chránit magii. Pod vedením alchymistky, kde ji doprovází prkenný Marek Lambora, Natali Germani, u které můžeme jen přemítat, jestli má pod šaty spodní prádlo, Martin Písařík, který zastupuje spolu s liliputánem komické postavy. Zjeví se i Vojta Kotek. A jeden se diví, jak to je to celé neakční a upovídané. Nějaká akce v podstatě nastupuje až v samotném závěru. Chybí jí velkolepost, ostatně absence nějaké rozmáchlé a spektakulární scény provází celé tohle pokračování. Dokonce mně nejednou celé to ne až tak funkční počínání přišlo nemálo směšné. Kostýmy, triky a scenérie jsou téměř katastrofa. I jednička tím trpěla, dařilo se jí ale svěžími režijními postupy tyto nedostatky maskovat. Tady už není co by je maskovalo. Výpravně se film většinou odehrává v interiérech nebo v lepším případě na jakémsi nádvoří. A čiré zoufalství představuje Tereza Mašková, která zazpívá se středověkou kapelou. Dvojka ukazuje, jak je na tom česká tvorba s žánrem fantasy. Do filmu by se muselo nalít mnohem více finančních prostředků, aby vypadal patřičně dobře, herce by musel někdo naučit hrát, aby to nevyznělo jako parodie, a režisér Petr Kubík by měl krotit vášně i ambice, neboť režijně v této oblasti příliš nevynikl. A tak za tu tvůrčí odvahu a pokusy o scenáristickou invenci se na ten průměr dostaneme. 5/10 ()
Všetko, čo mi vadilo v prvej časti, sa tu nahromadilo a stalo ústredným motívom, zatiaľ čo názov je vysoko zavádzajúci, už o to o tom čase ani princeznej veľmi nie je. Germani sa asi presťahovala do Germánie, pretože objaví sa len tak sporadicky, aby ukázala na chrbte divne zahnutý luk ešte z éry Vlasty Buriana. takže sa do popredia dostáva Křenková a jej tetovačky, z ktorých sa dá šikovne vyskladať Hakenkreuz. Zvuk je nastavený tak, že postavám nie je niekedy poriadne rozumieť, a tak som si hodnú chvíľu myslel, že hlavný záporák sa volá nie Alaric, ale Alzák, čím som automaticky očakával že na mňa vyskočí zelený magor s héliovým hlasom, alebo pán z Ukrajiny, ktorý s klobúkom začne pýtať pár miliárd na nové maskáče. Našťastie to bol nakoniec Jackuliak, ale ani tomu ksicht veľmi neukázali, pritom ten nos vôbec nemá až taký veľký. Film je stopážou brutálne prepísknutý, to hlavne preto, že je tu celá séria nevtipných a zbytočných scénok, napríklad, že pán princ chodí s pani princeznou chlastať do krčmy za tónov typickej českej pesničkárskej hudby (Nedvěd ale neprišiel), a pán princ nevie, že má nechať tringelt. Hihihi, to bol taký mega vtip, že sa po ňom na zemi váľal iba epileptik. Každopádne odporúčam pozrieť výlučne na nejakej mainstreamovej súkromnej televízii. Neklamem, normálne sa budete tešiť na reklamu. ()
Kdyby byl scénář natolik kvalitní jako je technické zpracování, je to nejlepší český film desetiletí a české fantasy všech dob. Takhle nějak si představuju toho Posledního z Aporveru. Jenomže princezna Germani je tam na hovno, Lambora směšný, a Roman Zach při vší úctě vzbuzuje spíš smích. Od útoku na město je to ale super film bez výhrad. Krásné Simoně bych dal ještě větší roli, sice jí tu démoničnost nikdo moc nevěří, ale vypadá skvěle. ()
Nevyrovnanost. Naši tvůrci již ovládli řemeslnnou zručnost, zatím však mají problém vytvořit kompaktní počin. Výborné záběry a scény střídá levnost. Přitom myšlenku Princezna zakletá v čase 2 má (čert vem, že okoukanou ze zahraničí). Schází jen to režisérsky udržet v rukou a necpat zbytečně do děje momenty a postavy hrající na přízemní humor. ()
První Princezna zakletá v čase byla před dvěma lety čerstvým závanem na poli českého (nejen) fantasy filmu. Druhý díl, u něhož by se lépe hodil jeho pracovní (byť kostrbatý) název Alchymistka zakletá v čase, se snaží navázat na svěžest a neotřelost jedničky, což se mu ale (z mého diváckého pohledu) ne zcela podařilo. Časová smyčka je tatam a příběh se soustředí spíše na akci, na úkor fantaskní, ale i třeba romantické roviny (Lambora a Germani mi ve filmu přišli spíše do počtu). Co se týče humoru, tvůrci až moc tlačili na pilu, což je nejvíce patrné ve scénách s Písaříkem a Ouvínem. Avšak - rozdvojená a stále stejně sarkastická Křenková byla naopak fajn. Hlavní záporák má sice démonické charisma, ale s ním spojený (rádoby šokující) plot twist je scenáristicky moc průhledný. Závěrečná bitka chce být velkolepá, ale mně seděly více komornější souboje s Murien v jedničce. Zároveň bylo v průběhu filmu vidět, jak tvůrci ždímají nápady ze zahraniční fantasy produkce, což není špatné, ale musí to být jen dobře uchopené. Nicméně - abych jenom stále negativně nekritizoval, chválím audiovizuální stránku filmu: vizuální efekty byly na české poměry zdařilé, vybrané lokace byly pastvou pro oči a hudební doprovod byl rovněž povedený (i když teda ústřední píseň hodně neoriginálně parazitovala na té z jedničky). Ve výsledku lepší tři hvězdičky! ()
Reklama