Réžia:
Peter WeirScenár:
Tom SchulmanKamera:
John SealeHudba:
Maurice JarreHrajú:
Robin Williams, Robert Sean Leonard, Ethan Hawke, Josh Charles, Gale Hansen, Dylan Kussman, Allelon Ruggiero, James Waterston, Norman Lloyd, Kurtwood Smith (viac)Obsahy(1)
Není snadné vystoupit z davu a slyšet křičet svůj vlastní hlas! Začíná další školní rok a na chlapeckou akademii ve Vermontu přichází nový učitel John Keating (Robin Williams), aby zdejší studenty učil anglické literatuře. John praktikuje velmi nezvyklý způsob výuky, čímž si své studenty nejen získá, ale hlavně je naučí mnohem více, než by se mohli dočíst v knihách. Stane se jejich vzorem a oni se rozhodnou, že budou pokračovat v tradici Společnosti mrtvých básníků, které byl John dříve také členem. Nemají však tušení, jaké následky to může mít… Další z nenápadných filmových klenotů režiséra Petera Weira získal Oscara za scénář a obdržel další tři nominace za film, režii a nejlepší herecký výkon pro Robina Williamse. Kromě něj můžeme v dojemném příběhu o svobodě ducha a nepodrobení vidět také začínající hvězdy Ethana Hawkea a Laru Flynn Boyleovou. (Česká televize)
(viac)Recenzie (811)
Krásný film o síle slova a poezie, ale také o tom, že stačí být jen trochu jiný a je zaděláno na pořádný průser. Jste první na ráně, když se něco hodně podělá. Ale také je to o tom, že potlačovat kreativitu v člověku je zlem samo o sobě. Ale ono je vždycky snazší vinit jednotlivce než společnost, která nefunguje. Robin Williams v další úchvatné roli. ()
Jeden z mých oblíbených herců Robin Williams mě opět utvrdil v tom, že i herectví je umění. Krásný film. ()
Carpe diem, přátelé, carpe diem. ()
Duševně a citově hodně vyspělý film. O hledání snů, jejich nalézání, jejich vyprávění, jejich prožití. Hodně těžký snímek, ač se to na první pohled nezdá. Ale hodně se musíte zamyslet, hlavně nad souvislostí veršů a zdí vlastního života. Carpe diem! ()
Téma básnictví, divadelní herectví a osobně vedený boj s rodiči je mi natolik blízkou záležitosti, že se do tohoto snímku velmi dobře prohlubuji pokaždé, když ho vidím. Společnost mrtvých básníků je zkrátka dobře zvládnutým poetickým filmem o dospívání a rozhodnosti konat. ()
Na film jsem byl zvědavý ze dvou důvodů. Ty důvody se jmenují Robin Williams a Robert Sean Leonard. Robina Williamse pokládám už hodně dlouhou dobu za jednoho z nejlepších a nejschopnějších herců vůbec. Ano, možná že často hraje v průměrných filmech, ale jeho výkon nikdy za průměrný nepokládám. Vždycky jsem si říkal, že jeho výkon v Andrew, člen naší rodiny byl dokonalý, ale ve Společnosti mrtvých básníků byl ještě dokonalejší - a nikdo by nemohl říci ani Ň, kdyby toho Oskara nakonec dostal. Samozřejmostí je dokonalý scénář filmu, zvláště velmi neortodoxních hodin výuky poezie. Australan Weir si skutečně dobře rýpnul do konzervativní části americké společnosti, podobně jako to dělá Forman. Tvrdý Neilův otec, který sice chce pro syna to nejlepší, ale nezajímá se o to, co by chtěl syn sám, je sice ohraná klasika, ale právě tady bylo ono rýpnutí hodně znatelné. Nádherné hudební prokreslení na závěr připomíná svým způsobem závěr Forresta Gumpa - ne melodií, ale jistým charakterem. Závěrečná scéna, kdy chlapci vyjadřují svůj respekt, svoji úctu profesoru Keatingovi, dokonalá hudba, vnucují se poslední vzpomínka na Neila jakožto Schakespearova Puka, ale přesto žít se musí dál - CARPE DIEM! ()
Peter Weir je nevšední režisér, ve své tvorbě se pohybuje napříč žánry, které sice nenaplňuje, ale namísto toho je po svém rozvíjí. Jedno mají všechny jeho filmy společné - sílu podmanit si svého diváka. SMB mě po celé 2 hodiny držela ve stavu přemítání, lehkého úsměvu a nakonec i dojetí. Obsazení filmu se též povedlo, Robin Williams je herecká špička a zde měl navíc po ruce i spoustu mladých talentů. Do téhle "školy života" se mile rád vrátím znova. 9/10 ()
S Weirem si jaksi nerozumím. Z řady jeho filmů mám pocit, že vynaložil spoustu kumštu na vyjádření čehosi mdlého a podružného. --- V tomto případě navíc nesouhlasím. Kultura je to, skrze co se učíme, co a jak máme cítit. Ale nezletilí hošani jsou v oboru nutně začátečníky. Dobrý učitel jim tyhle obzory může otevírat, ale právě proto, že sám zná jejich nesmírnost, nemůže dost dobře v klucích provokovat pocit, že už něco důležitého chápou. --- Vidím to zkrátka jinak. Ovšem oblíbený bych za takový přístup určitě nebyl. Ničím nýmanda nezískáte snáze než vemlouváním, že je jedinečný a má právo se vzepřít konvencím. A naopak ničím ho nenaserete spolehlivěji než důkazem, že k jedinečnosti žádné krátké cesty nevedou. ()
Tenhle kousek se vyloupl v některém z mnoha bilančních žebříčků sestavovaných u příležitosti úmrtí Robina Williamse na příčce nejvyšší jakožto jeho nejlepší zářez na filmovém plátně. O Společnosti mrtvých básníků jsem už párkrát v minulosti slyšel, většinou se o ní hovořilo v superlativech, ale nikdy jsem nedoklopýtal k jejímu zhlédnutí. Čas se však nachýlil, vlezli jsme pod deku a dali si ji jednoho zimního podvečera ke kávě a sušenkám. Asi takhle… Marlon Brando byl fajn, ale já na to divadlo moc nejsem. Král rybář, Dobré ráno, Vietname a Dobrý Will Hunting pro mě zůstávají nadále nepokořeni. ()
Mr. Keating je učitel, jakého by většina chtěla mít (předpokládám - já tedy určitě ano). Nedrží se vyčpělých staromódních forem a metod a dokáže ve studentech probudit nadšení, naučit je samostatnosti a umění stát si za svým názorem. Mezi starými profesorskými dinosaury vyčnívá jako mrakodrap v zapadlé ukrajinské dědině. Moc se mi líbil prostřih zkostnatělých vyučovacích metod některých pánů profesorů (kolem 10. minuty filmu), kteří učí stejným způsobem třeba již 40 let a studenti jsou pro ně jen beztvaré, bezejmenné bytosti, které v 16 ještě nemají právo na svůj vlastní názor - až mi to přišlo vtipné (agricola, agricolae, agricolarum,... :-) ). Mám rád filmy, které mi něco dají. A protože to tenhle film naplňuje mírou vrchovatou, musí se mi líbit. Scénář je výborný, režie vynikající, stejně jako kamera, atmosféra a přesně vybraní typy herců, kteří své party zvládli na jedničku. Film nabízí zprostředkovaně silné myšlenky mnoha osobností v čele s W. Whitmanem, a také spoustu poučení. Několik silných momentů, emoce jak zábavné, tak silně zasahující a smutné. Už se těším na druhé, třetí a další puštění. | Režie: *****, Scénář: ****, Herci: *****, Hudba: ****, Výprava/Efekty: ***** ()
Nádherný, poetický a dojemný film se skvělým Robinem Williamsem. ()
Ve škole toho naspím víc, než doma a poezie by mi mohla posloužit snad jen při akutním nedostatku toaletního papíru. Jsem naprostý barbar. Poselství básníků o smyslu a chuti do života je ale moc fajn, nehledě na dobu a místo, kde se vše odehrává. Příjemná podívaná, tedy 80% ()
Kdyby se pořádalo mistrovství světa v režírování, Peter Weir by se jistě dostal přinejmenším do vyřazovacích bojů. Každý jeden jeho film lze označit za minimálně pozoruhodný. Vybírá si nevšední témata, vypráví prostým a nenápadným způsobem velice lidské a hluboké příběhy, ale hlavně dokáže to, co je na režii asi nejtěžší - vytvořit tu pravou atmosféru, vtáhnout diváka do děje, rozvířit v něm emoce, chytit ho za srdce. Společnost mrtvých básníků opět vyníká puntičkářsky zpracovaným prostředím, které dokonale popisuje určité historické období (stejně jako u Picnic at Hanging Rock, Gallipoli nebo Master and Commander), pečlivě napsanými postavami a skvělými hereckými výkony (Robin Williams v jedné z mála svých rolích, v nichž není k smíchu, a to doslova). Vypráví o umění žít, milovat a užívat si svobody (ačkoliv dnes by se boys and girls na amerických středních školách měli spíš učit opak - že přemíra svobody může být někdy i na škodu a že nechat děcka, ať si dělají, co je napdadne, taky není nejrozumější). ()
Jediné, co mě bezprostředně po skončení filmu napadá je slovo euforie! Mohl bych tu napsat desítky pochvalných přívlastků a přesto úplně nepopsat své pocity.. .Není to film, který vás zaujme akčními scénami, vizuálními efekty atd., tedy věcmi na které se v současnosti sází, nic takového tu není, je to o atmosféře, dialozích, mnohdy i mlčení může být ve filmu nepostradatelné...!:-) Kdo si o sobě říká, že je romantik, tomu se jeho srdce tímto filmem rozbuší!Ano najdou se tam i kilšé, např. na konci. Z cynického studenta se stane"ryzí romantik", ale čert to vem... Carpe diem!:-)) ()
10/10 Jednim slovem: Parada! Kam se hrabou svobodni zednari, skulls nebo vsechny ty nanicovate spolky ve srovnani s Dead Poets Society... ()
Tohle není film pro každýho. Po 10 minutách jsem věděl, že pro mě to není určitě. Jediný co na tom bylo zajmavýho byly scénky s Robinem Williamsem. ()
najslabsia weirovka co som zatial videl (jeho master a commander je pritom genialita), ktora je pri svojej dlzke obsahovo prazdna, rozohraje sa tu dost dejovych linii ale pri vacsine z nich sa nedozvieme ako skoncia (az na tu hlavnu) a vyprchaju do stratena... a hlavne ja som film videl o 10 rokov neskor (teda skoro vo svojej 30tke) nez som mal... vidiet to vo svojich -nastich urcite by som bol inspirovany a vrhol by som sa do citania poezie.... ()
Neberte ľudom sny ... ()
Typický Peter Weir, kterého by tento film mohl charakterizovat. Tento režisér totiž dokáže natočit silný a působivý film, který je ale tak strašně nenápadný, že si na něj málokdo při výčtu toho nejlepšího, co kdy viděl, vzpomene. Ale ono to vůbec nevadí, protože o to vlastně vůbec nejde. Od počátku diváky upoutá výborná dobová atmosféra a hodně zajímavé téma boje jednotlivců proti konformitě a snaze vystoupit z davu, i když to není úplně žádoucí. Weir umí naprosto fantasticky zrealizovat scénu, v níž se prakticky nic neděje a postavy si jen povídají, tak, aby byla strhující a emočně opravdu působivá, navíc se mohl spolehnout na výtečně napsaný scénář, který má propracované postavy, z nichž každá by zasloužila vlastní seriál. Celé to ještě umocňují fantastické výkony, jimž dominuje Robin Williams v asi nejlepší úloze kariéry, kde dává zapomenout na status bláznivého komika, ale odvádí soustředěný a civilní výkon, v němž se odráží veškerý smutek i entuziasmus jeho postavy, o moc pozadu pak nezůstávají ani mladý Ethan Hawke a Robert Sean Leonard, jehož postava je komplexní a diváka si dokáže získat během pár chvil. Ano, velmi pravděpodobně je stopáž trochu přetažená a první polovina se dost táhne a je v ní hodně scén, které děj moc nikam neposouvají a jsou malinko rozpačité, do značné míry to ale vykompenzuje silný závěr, který je neuvěřitelně působivý a podmanivý, a i když vlastně není ničím výjimečný, naprosto odbourá a slabší povahy může i dojmout. Dead Poets Society možná není výrazný počin a málokdo si na něj na tzv. první dobrou vzpomene, nemá ale moc chyb a s přibývajícími léty zraje, je nadčasový a svým způsobem ukazuje, že má smysl si jít za svými sny, i když se to mnohým nemusí úplně líbit. 80 % ()
Pro mě jednoznačně nejlepší Weirův film. Výborný herecký výkon zde podal Robin Williams. ()
Reklama