Réžia:
Ovidio G. AssonitisScenár:
Ovidio G. AssonitisKamera:
Roberto D'Ettorre PiazzoliHudba:
Franco MicalizziHrajú:
Juliet Mills, Gabriele Lavia, Richard Johnson, Elizabeth Turner, Carla Mancini, Gino Marturano, Vittorio FanfoniObsahy(1)
Domácí pohoda Jessicy, Roberta a jejich dvou dětí se obrátí vzhůru nohama, když se Jessica začne podivně chovat. Záhy vyjde najevo, že je posedlá ďáblem. Naštěstí se objeví její bývalý přítel, který ví, jak jí pomoci. (Hans.)
Videá (2)
Recenzie (9)
Film by obstál aj keby sa tak silou mocou nesnažil kopírovať Exorcistu, bez zelených zvratkov a "diablovho hlasu." Ten skôr pôsobí cheesy. Ale výborná hudba alá Goblin, herci z Deep Red, Zombi 2, prostredie San Franciska a ku koncu aj prekvapivý príbeh, plus zopár pekne strašidelných scén, to vyvažujú. Taká fajn italo retro atmoška z toho ide. ()
Tak jako Abby je i Chi Sei? další variance na Vymítače ďábla kterých vznikaly v 70 letech tuny. Nicméně tohle považuju za jedno z nejlepších a v záplavě těch srajd co jsem poslední dobou viděl jsem měl nutkání dát 4*, ale nakonec jsem si řekl že 3* budou stačit, ono to přeci jen mohlo být kratší.Plno scén tak bylo poměrně roztahaných a i ty dialogy by se daly vypilovat. Nicméně posedlá maminka byla fakt skvělá a úplně jsem cítil s těma dětma, kteří byly chudáci uzavřený s maminkou v domě, jen škoda že tu nebyla skoro žádná scéna kde byly děcka nějak ohrožováni. Scény v noci byly dokonalé a atmosféra se dala krájet, ale ty denní scény jak jsem řekl moc zdlouhavé byly o ničem a že jich bylo dost. Ale rozhodně překvapení. ()
„Chi sei?“ je zajímavý snímek. Kdyby byl natočen v trochu lepší kvalitě, a tak o deset let dříve, byl by to dobrý film, který by i mohl dávat podobu žánru, najdete zde totiž určité prvky, které jsou společné se snímkem „Přichází Satan!“ a ten je přece jen o pár let mladší. Ale vzhledem k tomu, že jsou zde filmy jako „Rosemary má děťátko“ a „Vymítač ďábla“, je „chi sei?“ jen jejich nedostatečnou kopií, která nepřináší nic moc nového, jen používá ty prvky, které už dříve fungovaly. ()
Další z odpovědí na kasovní úspěch Exorcisty. Podobně jako italský L´Anticristo z téhož roku se i tenhle snímek drží stejného námětu... jen s tím rozdílem, že posedlé není tentokrát dítě, ale matka dvou dětí, a ještě do toho těhotná. Beyond the Door tak očividně čerpá i inspiraci ze satanského majstrštyku Rosemary má děťátko. Ale přesto, že stopáž je docela přepálená a často se jenom kecá, docela to funguje. Režisér Ovidio G. Assonitis (Piraňa 2, Chapadla) asi pobízel kameramana k menším experimentům, a tak se obraz jednou ponoří do absolutní tmy, aby se vzápětí uvrhl do nepropustné mlhy, jindy se zastaví úplně. Samozřejmě nejsme ochuzeni o klasické prvky jako je zvracení, levitace a otáčení hlavou (tentokrát pouze o 180 stupňů, takže Linda Blair nepřekonána), ale zase je tu malé překvapení v podobě nejstrašidelnější scény - oživlého dětského pokoje. Pro mě docela fajn horor, takže jednoznačně palec nahoru. ()
I když to podle některých scén vypadá jako plagiát Vymítače ďábla - špenátové zvratky, otáčení hlavou, vulgární mluva ad., větší inspirací bylo nejspíše Rosemary má děťátko. A být to natočeno později, napsal bych i The Omen, ten ale v té době ještě nebyl, stejně jako Poltergeist. Dimitri, bývalý přítel šťastně vdané Jessicy, dostane od Ďábla šanci na prodloužení života, pokud se mu podaří zmocnit se dítěte, které právě Jessica čeká. Jenže Ďábel je pánem lži a klamu, což si Dimitri jaksi neuvědomuje. Film má napětí, je více mysteriózní, než čistokrevný horor, a také disponuje správným koncem. Půvabná Millsová předvedla uvěřitelnou proměnu. Skvělá kamera, výborná hudba. Jednou z působivých scén je rozbití akvária. V titulcích by nejspíš nemohlo stát, že se žádnému zvířeti během natáčení nic nestalo. 3,5* ()
Reklama