Réžia:
Orson WellesScenár:
Orson WellesKamera:
Russell MettyHudba:
Henry ManciniHrajú:
Charlton Heston, Janet Leigh, Orson Welles, Joseph Calleia, Akim Tamiroff, Joanna Moore, Ray Collins, Dennis Weaver, Marlene Dietrich, Zsa Zsa Gabor (viac)Obsahy(1)
Spočiatku plánovalo filmové štúdio Universal zamestnať Orsona Wellesa (1915-1985) len ako herca. Ale keď zistil Charlton Heston (1924-2008), ktorého obsadili ako superpopulárneho herca tých rokov, že na projekte spolupracuje Welles, oznámil bossom štúdia, že je ochotný spolupracovať na každom projekte, ktorý bude režírovať Orson Welles. No a potom sa k Wellesovi pripojili Marlene Dietrich (1901-1992), Janet Leigh (1927-2004), Joseph Cotten (1905-1994) a iné hviezdy. Dotyk zla nesie malé mestečko ležiace na americko-mexickej hranici. Jeho otlačok sa prenáša aj na hlavných hrdinov tohto mračného thrilleru: na mexického šéfa oddelenia boja s narkotikami Migela Vargasa (Charlton Heston), meniaceho sa z poriadkumilovného muža a policajta na pomstychtivého blázna, na jeho nevinnú ženu Susan (Janet Leigh), ponorenú zločincami do drogového tranzu, na amerického policajta Hanka Quinlana (Orson Welles), predávajúceho svoju dušu diablovi bohatstva... Klasický film noir z dielne Orsona Wellesa rozpráva príbeh o mexickom šéfovi oddelenia narkotík Mikeovi Vargasovi, ktorý je v pohraničnom meste na krátkej svadobnej ceste so svojou americkou manželkou. Tu sa však musí zapojiť do vyšetrovania vraždy a svedčiť proti Grandimu (Akim Tamiroff) , drogovému bossovi. Grandiho brat a synovia Vargasa sledujú a v snahe stiahnuť Vargasa z prípadu sa vyhrážajú jeho manželke... Osobitú exotiku dodáva filmu zlovestný latinskoamerický rock and roll skomponovaný Henrym Mancinim a Marlene Dietrich v extravagantnej úlohe mexickej cigánky s nemeckým prízvukom... (oficiálny text distribútora)
(viac)Zaujímavosti (39)
- Na festivalu v Bruselu byl vyhlášen nejlepším filmem pro rok 1958. (Locksley)
- Film je adaptací románu Badge of Evil Whita Mastersona (pseudonymu Roberta Allisona “Boba” Wadea a H. Bill Millera) z roku 1956. Český překlad nevyšel. (NinadeL)
- Marlene Dietrich přijala roli ve filmu kvůli Orsonu Wellesovi, který jí řekl, že nemá moc peněz, a Dietrich se tak vzdala honoráře. Své dvě krátké scény natočila za jediný večer. (Pavlínka9)
- Charlton Heston přesvědčil společnost Universal, aby k režírování pozvali hollywoodského vyděděnce Orsona Wellese. (Hans.)
- Snímek byl natočen podle stejnojmenného románu Whita Mastersona. (Hans.)
- Orson Welles strávil svou proměnou v obtloustlého policistu každý den 4 hodiny v maskérně. (HellFire)
- V USA se film nesetkal s valným úspěchem, naproti tomu si přilepšil v Evropě. (HellFire)
- Orson Welles byl vyhozen z pozice režiséra během postprodukce filmu a navzdory jeho přání byl film sestříhán. Před svou smrtí zanechal přesné instrukce o konečných úpravách filmu, které se mu vyplnily roku 1998. (HellFire)
- Celkové náklady na film byly 900 000 dolarů. (Kulmon)
- Film byl natočen za 39 dní. (Kulmon)
- Orson Welles chtěl původně natáčet v mexickém městě Tijuana, ale studio to zamítlo. (Kulmon)
- Orson Welles původně ve filmu vůbec hrát nechtěl. (Kulmon)
- Film se odehrává ve fiktivním pohraničním městečku Los Robles, ale ve skutečnosti byl natočen v Kalifornii. (Kulmon)
- Janet Leigh si před začátkem natáčení zlomila levou ruku, nicméně s tímto hendikepem film natočila. (Kulmon)
- Orson Welles natočil většinu filmu v noci. (Kulmon)
- Truffaut hodnotí, že Welles v tomto diele došiel až na samotnú hranu abstrakcie. „Z prachmizernej detektívky odstránil Welles zbytočné žánrové klišé a vyhranil príbeh do konfrontácie dvoch protikladných, avšak nejednoznačných charakterov: policajného monštra, riadiaceho sa svojim vlastným inštinktom, ktorý neváha pre spravodlivosť obísť zákon a sympatického detektíva, úzkostlivo dodržujúceho zákony, ktorému však cit pre konečnú spravodlivosť uniká. Psychológie zbavené abstraktné umenie tak ústi ako tak v morálku – nad intuíciou a zmyslom pre spravodlivosť triumfuje priemernosť. Krajné vyhrotenie dodáva snímke punc fantasknosti, podporej aj obrazom deformovaným pomocou širokouhlého objektívu." (Biopler)
- Vo všeobecnosti sa Dotyk zla považuje za posledný tradičný film noir. (MikO_NR_1909)