Réžia:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Rob SimonsenHrajú:
Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins, Samantha Morton, Sathya Sridharan, Huck MilnerObsahy(2)
Charlie vedie online kurzy štylistiky na univerzite. Snaží sa svojich študentov naučiť písať jasne a presvedčivo. Len tak môžu svoje myšlienky efektívne predávať ďalším. Chce, aby boli úprimní a autentickí. On vidí svojich študentov vo svojom notebooku, ale oni jeho nie. Vyhovára sa na pokazenú kameru, ale v skutočnosti nechce, aby ho videli. Má totiž takmer tristo kíl, je osamelý a pod ťarchou vlastných tráum sa len zložito vyrovnáva s minulosťou. Uzavrel sa vo svojom byte a stresové situácie rieši prejedaním. Hoci jeho zdravotný stav je čoraz horší, odmieta ísť do nemocnice a spolieha sa len na svoju kamarátku Liz, ktorá je ošetrovateľkou v nemocnici. Liz neustále v sebe rieši spor medzi jej povinnosťou rešpektovať želania priateľa a jej túžbou udržať ho nažive. Napriek svojmu psychickému a fyzickému stavu však okolo seba naďalej šíri nákazlivý optimizmus a v ľuďoch vidí len dobro. A snaží sa nájsť cestu späť k svojej dospievajúcej dcére Ellie, ktorú spolu s jej matkou pred ôsmimi rokmi opustil. (ASFK)
(viac)Recenzie (454)
Nedopozerane; ze chlap opusti rodinu: no dobre, podme dalej. No ale zerie tak, ze ma tri metraky.. Hm, ok, tak to je sila - ved skusme.. ale tento neverny prezraty prefarbeny otec je homosexual a rodinu zradil pre ineho pupusa: tak to je moc! ODPAD! PS: Kedze je toto piaty ODPAD v poradi, vo vybornom rozliseni/farbach/kvalite obrazu, ale SRACKA, tak sme dospeli v rodine k nazoru, ze investovat do home-cinema nema zmysel: kaufnem si 4k projektor, tri a pol metrove platno, proste investicia okolo 5kEUR za slusny setup - nato, aby sme mohli sledovat vyzrateho prefarbeneho homosexuala, ako sa gula do sebevrazdy: dakujem, neprosime si! Odporucam dalsim kandidatom zvazujucim domace kino zahrnut do uvah tento aspekt, pretoze 3 oriesky pre Popelku a Nemocnica na kraji mesta, niekdajsi top kinematografie, ma dnes rozlisenie ani nie HD ready, cize uplne staci bezny LCD TV za par sto oiro - vsetko navyse je uplna strata, proste NETOCIA sa uz pozeratelne filmy, cest vynimkam, skrz ktore sa domaca premietacka s platnom proste nevyplatia! ()
„Má bílá velryba uhání, je pořád krásná a míří do hlubin Laptěvů tak jako já“. Sentimentální pokus Darrena Aronofskyho vrátit, pomocí „Norbitovského“ kostýmu Brendana Frasera mezi hereckou elitu (otázkou je, jestli tam kdy vůbec patřil). Jsem nezdravě obézní, rezignoval jsem na základní lidské bytí a rychle, než přijde čas na závěrečné titulky, si tady musím ještě něco vyřešit s dcerou, kterou jsem kdysi vyměnil za mladého milence…..nevím, úplně jsem se na háček nechytil. ()
Řeknu to hned. Není to pro každého a rozhodně to není film, u kterého se budete smát, spíš naopak. Velryba je silná dávka deprese, emocí a ponurého příběhu s poměrně jednoduchou linkou, která je ale plna silných momentů. Sledujeme Charlieho, bývalého učitele angličtiny, který opustil svou rodinu včetně malé dcery kvůli příteli, o kterého přišel. Kvůli jeho ztrátě Charlie se uzavřel do sebe a začal se přejídat. Najde cestu zpátky ke své rodině? Bude o to ta rodina vůbec stát? ()
Rozhodně jsem celou dobu myslela na Wrestlera (neboli nejlepší Aronofskyho film). Je tam hodně podobností co se příběhu týče. Mickey Rourke jakožto muž, který o vše přichází částečně kvůli zdravotnímu stavu. Dcera, s kterou je odcizený a nachází k ní cestu zpět, právě protože o všechno přichází a jeho neustálá malá vítězství a velké pády. Ovšem tam kde Wrestler exceloval, po stránce vyprávění. emocí a opravdového srdce, tak Whale bohužel hodně pokulhává. Sice se hrozně snaží, ale celé to působí uměle a ploše. Brendan Fraser do toho dává co může a všechna ocenění, která teď sklízí, jsou rozhodně zasloužené. On jediný je skutečným tahounem, který v člověku něco vyvolává. Ovšem všechny ostatní postavy, obzvlášť Sadie Sink, jsou děsně prázdné a melodramatické. Jejich hněv a slzy nepůsobí skutečně. A v tom je právě ten zakopaný pes. Film, který je hlavně založený na vztazích a postavách si nemůže dovolit nevyvolávat v divákovy pořádné emoce. Těžko říct, zda je chyba v obsazení, scénáři anebo samotném Aronofskym a zda by to v rukou někoho jiného nemělo větší úspěch, ale za mě tomu prostě hodně chybělo. ()
Veľmi silna psychologická dráma o obecnom chlapíkovi , ktorý príde o blizkeho človeka , čo bude aj dôvod jeho zdravotného stavu a popritom rieši aj vlastnú dcéru a manželku, ktorú opustil, kvoli blízkemu človeku 3* ()
"Je mi líto, že jsem tě opustil." Dojemná sebedestrukce tlouštíka, který se tak nenávidí až se prožírá k smrti. Na první pohled nechutný člověk, který ale postupem času vzbuzuje soucit ve své poslední cestě za odpuštěním u své dcery. Především famózní výkon Frasera. Opravdu velký úžas za uvěřitelné zamaskování. Aronofsky má talent donutit diváka k zamyšlení a probudit u něj emoce. Ten jej buď přijme nebo ne. Dokonale mrazivá hudba. Závěrečná katarze mě dokonale uzemnila. 8/10 ()
Neskutečné..... Jak se někdo takhle může zprasit..... Konverzační drama s dobrými herci. Spíš takové průměrné, asi nejzajímavější na filmu je maska 300 kilového Frasera ()
Paradoxem budiž, že jsem od Aronofskyho viděl skoro všechno i přesto, že mě jako režisér spíše odpuzuje.. Velryba je herecký comeback Brandona Frasera do pole serióznějších filmových projektů, do nichž se vrací po téměř 10ti letech. Fraser sice nikdy nebyl žádný velký herec, nicméně jeho trilogie Mumie byla ve své době ikonická. Je o to smutnější, když si za jeho filmovou kariéru dokreslíme jeho životní stránkou, která čítá nejednu zdrcující ránu.. Dnes už víme, že si za roli Charlieho Brandon odnesl zlatou sošku (i když teda já měl jiného favorita), což je nakonec tou nejlepší reklamou pro samotnou Velrybu.. Zda jde o herecký koncert si musí každý odpovědět po svém, jen bych dodal, že jde o téměř divadelní variaci, která stojí a padá na hercích, jelikož nic jiného nemá.. Na zúženém formátu sledujeme dvouhodinovou sebedestrukci jednoho učitele, který kvůli zlomenému srdíčku neopouští svůj skromný byt a jen jí a jí.. Charlie je někdo, kdo to nezvládl, kdo se pod nátlakem uzavřel a svůj žal vyplňuje jídlem.. Hlavní hrdina od prvních chvil rezonuje spíše odpudivým dojmem, ovšem v průběhu filmu se divákovi poodkrývá, že nemá soudit knihu podle obalu. Postupně nám tvůrci odpovídají na všechny otázky, které nás od prvních chvil napadají a dotváří Charlieho charakter.. A jak ho teda vnímám? I když dokážu pochopit, co ho vedlo k jeho krokům, tak stejně ho vnímám jako sobce, který vzdal veškerou snahu a před vším sklopí hlavu a nechá to být. Proto budiž největším zvratem filmu, když náš hlavní hrdina udělá opak.. Je to klišé, že? /viděno v kině/ 60% ()
„People are amazing!” Neskutečně silný příběh o muži jménem Charlie. Na film jsem se moc těšil a naplnil moje očekávání. Fanda dramatu moc nejsem, ale tohle jsem si nemohl nechat ujít. Už jen kvůli Brandonu Fraserovi (díky bohu za to, že vyhrál toho oscara. Moc jsem mu to přál). Formát 4:3 dodává šťávu chladnému a dešťovému počasí a naladí vás na správnou atmosféru. Po zhlédnutí jsem cítil několik pocitů. Ať už smutek, nechuť či zlost… Aronofsky je ďábel a já děkuju za tento masterpiece. ()
Tlustý lidi smrděj hovnama a potem a taky se vyznačujou mikroskopickým kokotem. Radši začni cvičit, nebo budeš brzo v píči. Cože? Nerozumím, máš plnou hubu čevabčiči. 70% ()
Emoční ždímačka s excelentním Fraserem, která pár minut po začátku chytne a do závěrečných titulků nepustí. The Whale se do mé paměti vryje jako film, nad nímž jsem přemýšlel spoustu času i po jeho shlédnutí. Závěrečná eskalace je jedním z nejsilnějších momentů v mém diváckém životě. ()
Hvezda dolu za konec ()
Divadlo, které bylo chvílemi moc divadelní, ale ozvučení prudce zavíraných dveří nemělo chybu. ()
Jako fanoušek Darrena Aronofskyho jsem měl od filmu určitá očekávání. Což nikdy není dobře. V tomto případě dvojitě, protože film se lehce vymaká předchozí tvorbě. Přestože jsem si užíval Fincherovský vizuál, opravdu skvělé herecké výkony i uvěřitelnost každé scény, měl jsem místy obtíže ztotožnit se s motivacemi a chováním některých postav, v čímž důsledku ve mě tolik nerezonovalo celkové poselství filmu, aspekt, který mě u Arofonskyho filmu vždy zadrtil do země na dlouhé dny. Možná je to ale známka o mě a musím do filmu ještě dozrát nebo ocitnout v jiné životní fázi s jinými zkušenostmi. Rozhodně za shlédnutí stojí. ()
Priehľadný film, tuctový, ktorý sa rejža snaží ozvláštniť monštróznou hlavnou postavou. Rozumiem čo nám chcel zdieľať cez tučné telo a "čistú" dušu, ale prísť s niečím tak "prelomovým" ako dôležitosťou úprimnosti, vyjadrením sa bez servítky v živote... no čo ja viem, mňa to fakt nedostalo. A to sústavné zdôrazňovanie ako je dcéra úžasná, výnimočná, šikovná... do toho neustály dážď, ako z temnej krimidrámy Se7en. Úsmevne pôsobí aj fakt, že Charlie odmieta liečenie v nemocnici a film to poníma ako hrdinské gesto. Toto nejako nevypálilo, lebo chtiac-nechtiac je snímka kritickým ohlasom rastúceho trendu obezity ľudstva v USA, resp. v celom svete. Paradoxne ma na filme bavila dcéra protagonistu, ktorá ilustruje celkom dobre kam smeruje mládež, na ktorú kašlú rodičia, resp. rozvedení rodičia a akú silu majú sociálne siete, ako sa so všetkým prázdni teenageri potrebujú podeliť v tomto priestore, ako zúfalo hľadajú nejaké pochopenie. ()
Vidíme postavu, která ztratila chuť do života a svůj smutek utápí v přejídání až k morbidnímu stavu. Výrazný Brendan Fraser zde vystupuje v roli svého života a jeho filmová dcera Sadie Sink mu vynikajícím způsobem dělá společnost. Hong Chau se snaží mu pomoci, ale zdá se to být marné. Tato postava se snaží přejídáním zničit a doufá, že jediné, co v životě dokázal, je být otcem dcery, která je mu v mnohém podobná. Možná si toho je vědoma, a proto je plná hněvu a netolerance. Příběh je plný smutku, lásky, dobra, vzteku a beznaděje. ()
Jedna izba a jeden herecký koncert v dojímavom príbehu o otcovi a dcére. To, že otec je morbídne obézny gay je len čerešnička na torte. Áno, tento setup si nepokryte pýtal Oskara, ale nutno uznať, že bol plne zaslúžený. Brendan Fraser zo seba dostal herecký výkon o ktorom som netušil, že v ňom drieme. Jeho stretnutia s dcérou (tiež skvelá Sadie Sink) sú emocionálne mimoriadne silné, hnev proti ľútosti. Náročný film na sledovanie ku ktorému sa nebudem chcieť vracať, ale to nijak neznižuje jeho kvality. 8-/10 ()
Tak tohle bylo rozhodně překvapení a těžko uvěřit, kam se Brendan za ty roky posunul či přesunul? Z akčního hrdiny a bláznivých komedií k takovéhle charakterní roli. Celý film stojí právě jen a pouze na jeho výkonu a je to asi to jediné, co mě opravdu zaujalo. Jinak je to od začátku těžce ztrozkotanecké a jen těžko se toho pocitu v průběhu filmu zbavujete, obzvlášť, když se vlastně film v tomto ohledu nikam neposouvá. Jen a pouze pomalu odhalujete střípky celé skládačky a tím pozadí celé tragédie. Za skvělý výkon Brendona slušných 70 % ()
Poctivé a hutné drama, rozehrané na minimálním prostoru s maximální osudovostí. Šest postav, které nejsou stereotypně rozděleny na dobro a zlo, stydí se za své chování a cítí se provinile. Škoda, že jen postava Thomase působí poněkud nedotaženě. Každopádně ve finále ani jedno oko nezůstalo suché a Brendan Fraser si pro toho Oscara zkrátka musí dojít, i kdyby mu to při ceremoniálu mělo trvat stejně dlouho, jako hlavní postavě snímku. "Potřebuji vědět, že jsem udělal v životě alespoň jednu věc správně." ()
Tak tohle byla jednoznačně, jedna z nejlepších filmových projekcí co jsem za svůj život zažil. Doslova si nepamatuji kdy jsem zažil, takovýhle emocionální snímek. Je fakt neuvěřitelné, jak snímek si hraje s vašimi emocemi. Ale jeden z velkých důvodu, proč snímek dokázal být, tak moc silný bylo díky herci Brendan Fraser, který se nejen stal, ale proměnil v Charliho. Celý snímek se odehrává v jedné místnosti, kterou si divák zapamatujte tak moc, jako své boty. Brendan Fraser dokázal neuvěřitelně prodat Charlieho chování, tak moc že jsem hned během prvních deseti minut věděl, že tenhle snímek bude emocionální kolotoč. Vedlejší postavy tady fungovaly, také velice dobře i když byl sympatické či nesympatické (u nesympatických postavách to fungovalo, protože je chápe proč se tak chovají). Ale pokud bych měl říct jednu věc, která mě šokovala, tak musí byť že divák se zamyslí nad svým zdravým. No a posledních deset minut filmu jsou prostě emocionální atomovky, kdy můj obličej byl plný slz. Tohle je pro mě prozatím nejlepší film za tenhle rok a teprve jsme na začátku. Ale má ten pocit, že tenhle rok se bude jednat o nejlepší drama film. 10/10 ()
Reklama