Réžia:
Julia DucournauScenár:
Julia DucournauKamera:
Ruben ImpensHrajú:
Agathe Rousselle, Vincent Lindon, Garance Marillier, Dominique Frot, Myriem Akeddiou, Anaïs Fabre, Nathalie Boyer, Sylvain Baumann, Marin Judas (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Po sérii nevysvetliteľných trestných činov sa otec stretne so svojím synom, ktorý bol 10 rokov nezvestný. Titán: kov vysoko odolný proti teplu a korózii, zložka pevných a ľahkých zliatin, s vysokou pevnosťou v ťahu. (Film Europe)
Recenzie (127)
Ačkoliv nemám načteného režiséra, před psaním tohoto textu, tenhle snímek mě narozdíl od například Trierova Antikrista, nesral. Občas to sklouzává k patetismu, ale tomu se u takto natočeného snímku, nešlo vyhnout. Klobouk dolů před herci, tohle by jen tak někdo nedal. Tak nakonec režisérka.... :-D Dávám tři hvězdy hlavně o snahu posunout žánr. Asi se podívám i na Grave :-))) ()
Film o hledání rodičovské lásky, spojení a tak nějak sebe sama. S body horror nadstavbou. Je to normálně dlouhé a vizuálně zajímavé, aby se z toho nestal nudný a rádoby provokativní pseudoart. Režisérsky vyzralejsi než Raw, cameo Justine víc než potěšilo. ()
No dobrý, tak když jsem šel s kina tak koukam na csfd v mobilu (kde nejsem přihlášen a viděl jsem jen 3 recenze a z toho všechny dobré a chtěl jsem na ně odkázat neb byly zasvěcené, ale přihlášené csfd na mém desktopu se chová jinak). No na čem se shodnu, první půlka dost nářez, až jsem si řikal, že by takové menší francouzské Pulp Fiction? (celým filmem se pak táhne absurdnost, ale v pvní půce jí lze zařadit do černého humoru), samozřejmě také připomělo Crash (ne ten když o tom začnu mluvit co všichni znají (a který ani nevím o čem je), ale ten znalecký kde hraje Tarantino a ulítávaj si tam na kárách a sexu (velké zjednodušení). Co se hudby týče mix klasiky a techna. Pro mě to celý vystihují slova absurdnost a psycho. Učitě si dám RAW. Jo nějaký ten znalec psal "divácky nevděčný" to určitě jo, jestli tohle dostane do ruky pan Verbal tak tu budem mít stránku absurdního textu o absurdním filmu a palec dolu (ale myslím že tendle týpek todle nedává) ()
Titane a jeho provokující vyznění zaručeně potěšil woke culture, a naopak urazil a pohoršil většinu filmových konzerv a akademiků ve světě. Tato typická festivalovka ovládla liberální Cannes a kráčí ve šlépějích progresivní francouzské vlny současnosti, které vládne divoký Gaspar Noé nebo Hélene Cattet. Režisérka měla očividně jasnou představu o tom, co chtěla filmem vyjádřit a zapojila do svého bizarního příběhu Cronenbergovské prvky divnosti. Snímek je mišmaš všech kontroverzních témat, které pálí současnou společnost, tím pádem se dobrovolně vzdal veškeré naděje na tehdejšího Oscara. Titan představuje jakousi neprostupnost, odolnost a uzavřenost. Tyto vlastnosti má společné s hlavní hrdinkou, která má sexuálně blíž ke karoserii než k lidskému tělu. Otevírá téma křehkosti lidského zdraví a jak s ním člověk nakládá za hranice možností. Film má tendenci ukazovat extrémní ubližování si na zdraví. Sebepoškozování našlo novou hranici únosnosti a scéna domácího potratu ve mně vyvolala PTSD z druhého dílu Nymfomanky. Doufám, že se tahle praktika nestane u filmařů trendem. Úchylky, na které jsme v dětství velmi náchylní, se lehce vytváří v naší psychice a táhnou se s námi po celý život. I o tom je Titane. Netypická záliba sexuálního chování vytvořená nešťastnou náhodou v dětství naší hrdinky, se projevuje nepřirozeně velkou láskou k autům a kovům. Tento kontrast mezi typicky maskulinní zálibou a feministickou hrdinkou je skvěle režijně zpracováno a komunikováno divákovi. Hranice mezi tím, co je považováno za maskulinní a feminní je nepřekvapivě velmi vratká a fluidní. Režisérka se prostřednictvím filmu přiznaně vysmívá toxické maskulinitě a odsuzuje ji. Ukrývání své sexuální identity je pro mnohé bolestivé a vyčerpávající. To často ústí k odcizení, jak od rodiny, tak od svého genderu či své pravé sexuality. Dysforická porucha osobnosti je intimním tématem ve společnosti a film ho bezpředsudkovitě otevírá a probourává tabu. Shazuje konzervativní popírače genderu a podporuje sebeidentifikaci. Film je o evoluci. O měnících se názorech ve společnosti a jakým způsobem nahlíží na problematiku genderu, sexuality, fetišů nebo přístupu k technologiím. Proto je důležité být tím, kým chceme být bez ohledu na to, jestli nás přitahují muži, ženy či auta. Ať už je naše úchylka jakákoliv. Ducournau natočila odvážný intimní film o sexualitě a lidském těle, který je předáván brutálním vyprávěním. Typicky feministická hlavní hrdinka je přehnaně agresivní, surová a místy iritující svým chováním. Kombinace těchto velkých témat může působit, že se film snaží být na sílu edgy a novátorský. Ovšem vyvolat tak velký wow efekt v divákovi chce kuráž a tu můžeme vidět i v jiných dílech této nové tváře francouzského filmu. ()
Něco mezi artovým Kill Billem a Rainmanem. Solidní úvod, který pohlcuje a uvádí pozorovatele do atmosféry erotické přitažlivosti k automobilům. Poté však následuje anti-románový guláš zdánlivě banálních až stupidních vražedných scén, které stejně rázně skončí a přichází nejdelší část filmu - melodramatické plkání dvou spřízěných lidí se sociálním myšlením Eichmana. Nejlepší: úvod, požárnické scény ()
Zvláštní, film jsem nepochopil, přišla mi to v podstatě úplná blbost, ale i přesto na něj pořád myslím a to je možná i důležitější. ()
Jedná se o hodně zvláštní film, plný divných scén, násilí, zvuku motorů, hasičského tance a motorového oleje. Občas se ve filmu objeví humor, který film odlehčuje (což je fakt potřeba). Místy ve filmu jsem cítil až fyzickou bolest za hlavní hrdinku. Pokud Vám někdo povypráví děj filmu a vy si z toho budete říkat jak je ten film bizarní, tak věřte, že je ještě mnohem více výstřední než si vůbec dokážete představit. Po filmu jsem měl zvláštní pocity, mírně až nevolnost. Film mi dlouho zůstal v hlavě- což je vlastně hlavní účel všech filmů. Snímek je pro hodně otrlého diváka. 60% ()
Sprvu psychedelicka tarantinovka (vrazdy) reznuta Cronenbergom. Neskor bizarna existencialna drama s hororovymi prvkami (vytekajuci olej z tehotnej vrahyne). Vynikajuci, az oscarovy vykon Vincenta Lindona. Na tie to ale nebude, najma "vdaka" az zhnusujucemu fyzickemu vykonu ustrednej predstavitelky. Anti-divacky festivalovy film, od ktoreho som nedokazal ani na chvilu odtrhnut oci s az uslintanym ocakavanim, co bude kazdu nasledujucu minutu. Sexy tanecek s obtiahnutou kundou a celym pozadim, mrdacka hip- hoperskeho auta, dynamicka mordovacka v dome, lamanie nosa na hajzli, zaverecny porod. Sceny, ktore len tak v inom filme neuvidite. Ale pozor! Na tento typ snimky musite byt ostrielany divak, ktory ma napozerane a vychutnava si diela typu Irreversible, Drive alebo Crash. Silne styri a mozno po druhom zhliadnuti pridam. ()
Skutočne vysoké filmové umenie svojho žánru. Top artový horor tohto roka. ()
Zase jsem očekával více... ()
Příběh: 3/5; Humor: 0/5; Akce: 2/5; Drama: 3/5; Napětí: 3/5; Hudba: 3/5; Vizuál: 3/5; Atmosféra: 4/5; Zábavnost: 3/5; Herci: 4/5; Index strachu: 1/5. 6/10 ()
Pustil jsem to tátovi a táta mi pak nařezal vařečkou. ()
Jedna hvězda za perfektní soundtrack. Zbytek byl jen totalní wtf. ()
Tenhle film jsem viděl v originále bez titulků, takže vím absolutně prd, o co tam šlo. Hodnotím tak pouze vizuální stránku, která byla v tomto případě méně "blitkoidní", než u její starší sestřičky Grave. Přesto se jednalo o správnou francouzskou úchylárnu, a já už jsem zvědavej, co příště nám Julia přichystá. ()
Film o tanečnici s oblibou v autech a titanovým plíškem v hlavě, co si tu a tam zavraždí nějakýho toho dotěru. Ducournau se nebojí experimentu a v Titane upouští uzdu fantazii v tom nejlepším slova smyslu. Divoký audiovizuál podtrhnutý až omamnou kamerou Rubena Impense diváka vtáhne do psychidelické jízdy hledání odpovědí, které explicitně nevyřkne, ale jejich položení křičí doslova každým záběrem. Druhá polovina zvolní na tempu, nechá člověka vydechnout a rozehraje pomalu až shakespearovské drama, v němž nabízí rozhřešení. Rozhřešení hlavní hrdinky i hrdiny, jejichž osudy nenásilně spojí, aby mohly vygradovat do až letargického finále. Jasně, Titane není film pro masy. Není to Hollywood. Je to artovka obrazem i zvukem. Že se vám z něj nablejvá? Že o něm musíte mluvit ještě hodinu po zhlédnutí? Výborně, Ducournau se to podařilo. ()
Píčovina... Takovej trochu jinej Tetsuo... Je to divný a to je asi tak vše... ()
Ak si odmyslite 90 minut zbytocnych LGBT hladani (nielen) sexualnych identit, dostane sa vam par solidnych chvil o znasilneni a tehotenstve s mega silnou pointou, ze ak sa "zmenite" pocas zivota vy, caka to i vase mladata.... French ART (FART) forever. ()
Je to nechutné... ale v prvom rade podivné a s poriadnou dávkou pornografie a také môžem všetkými desiatimi. O niečo lepší počin režisérky než jej predchádzajúca surovosť. Niečo sa musí spáliť, aby mohlo vzniknúť niečo nové... ()
Intenzivní, audiovizuálně bohaté dílo. Nesnaží se problematiku znásilnění a dětského traumatu výkladat racionálním moralizováním, ale pokouší se emocionální metaforou zprostředkovat pocit oběti. Ví, že přesvědčené přesvědčit nejde, nicméně jde o pokus zprostředkovat nepřenositelný zážítek zážítkem obdobným na půdorysu uměleckého dílo. Formálně film trochu připomíná Gaspara Noeho a vlze se na vlně současné francouzské kinematografie, která je založena na intenzivní visuální a zvukové složce, která má často navrch i nad vlastní narací. ()
To je hodně divné. To je šílená kravina, která nemá hlavu ani patu. Divná holka, ne příliš hezká dělající naprosto divné věci. Potom co přestala vraždit, se tam vlastně nic neděje. Ani se tam moc nemluví, jen divné záběry na lidi dělající nepochopitelné věci. Zřejmě se jedná o další intelektuální film a mnozí namítnou že jsem ho prostě nepochopil. Ale asi to tak je, prostě moje IQ 130 je na to prostě málo. Pochopit takovýto film zřejmě vyžaduje IQ aspoň 200. Nemyslím si, že autorka má takový IQ, ale rozhodně je určitě blázen. Tento snímek jsem dokoukal až do konce jen proto, že jsem byl natolik zvědav, co z toho vzejde a jak to skončí že jsem si prostě nemohl pomoct. Teď už vím že to byla naprostá a nepochopitelná chyba. Měl jsem to ukončit hned na začátku, anebo ještě líp, vůbec na to nekoukat. Chápejte, je to 108 minut zhmotněné nudy, rozhodně se na to nekoukejte a věřte mým slovům nestojí to za to. ()
Reklama