Réžia:
Billy WilderKamera:
John F. SeitzHudba:
Miklós RózsaHrajú:
Fred MacMurray, Barbara Stanwyck, Edward G. Robinson, Porter Hall, Jean Heather, Tom Powers, Richard Gaines, Fortunio Bonanova, John Philliber (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Vypočítavá Phyllis Dietrichsonová (Barbara Stanwyck) a její milenec - úlisný pojišťovací agent (Fred McMurray) donutí pana Dietrichsona uzavřít životní pojistku na dvojnásobné odškodnění. Phyllisin manžel netuší, že podpisem pojistné smlouvy na svůj život zpečetil svůj další osud. Oba spiklenci naplánují dokonalý zločin a po Dietrichsonově smrti se chystají vyinkasovat pojistku. Vražda je zdánlivě perfektní, jenže nekompromisní vyšetřovatel pojišťovny (Edward G. Robinson) cítí zradu. Napjatá atmosféra ještě zhoustne, když dosavadní milenci a komplici zjistí, že si navzájem nemohou důvěřovat.Temný thriller podle skutečné události patří k mistrovským dílům režiséra Billyho Wildera. Film získal šest nominací na Cenu Akademie včetně kategorie Nejlepší film a Nejlepší herečka pro Barbaru Stanwyck. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (274)
Na to, že je to 66 let starej film, tak je to výtečná napínavá podívaná. Opět film-noir, který mi trošku připomíná Colomba a jeho příhody. Je to tím, že vlastně od začátku sme seznámeni s podrobným plánem, motivem a hlavně, že se zde objevuje excelující postava, kterou ztvárnil Edward G. Robinson, a právě ten mi trošku připomněl génia Colomba. Na konci filmu se jen člověk může pousmát a říct si, že prostě neexistuje dokonalý zločin, páč líp vymyšlený než-li tato stěžejní dvojice to už snad bejt nemůže. A přes to se dycky něco podělá. A v tomto případě za to může vypočítavost jedný chamtivý ženský, která holt chtěla příliš moc, no a jak to na tom širým Světě chodí - Kdo chce moc, nemá nic. Naopak kdo chce příliš málo, ten nemusí dostat vůbec nic (závěrečný citát z Mafie). Tento černobílý kousek rozhodně stojí za to, myslím, že pro milovníky detektivek je toto to pravý vořechový. Každopádně klobouk dolů před starou školou... ()
Noir film, jak má být. Cynický hrdina, femme fatale, vražda, motivy, vášně a spirála na jejímž konci není nikdo spokojený. Billy vytvořil famózní atmosféru, Robinson si krade každou scénu pro sebe a Stanwycková doslova svádí pohledem. Na těhle klasikách je krásné, jak vidíte, jak slouží jako šablony - setkávání v obchodě, scény napětí, dialogy a monology. Jak v Holywoodu natočíte něco přelomového, budou od vás krást ještě 50 let! Což je taky nepopíratelným důkazem kvality, že postupy, zvraty a jiné episody z toho mistrovského díla můžete vidět ve filmových thrillerech ještě dnes! Jedete jen nechat prodloužit pojistku na auto a místo toho si podepíšete vlastní ortel... 100% ()
Vražda voní po zimolezu. Skvělá noirová detektivka! A Barbara Stanwyck v legendární roli femme fatale. ()
Film, ktorého príbeh je daný od začiatku, ma milo prekvapil a prekonal moje očakávania. Príjemne ponurá atmosféra zákerného zločinu zahaleného do tmy mesta anjelov rozjasnenej len matným svetlom nočných lámp pod rúškom cigaretového dymu podporená starostlivým výberom hercov prenášajúcich stručne trefné dialógy spolu s hlbokým monológmi bez zbytočnej vaty presne zasahuje do čierneho. Jasne definovaný noir so všetkým, čo k tomu patrí. ()
Tento film si zaslúži, aby som pri ňom mal svoje 1000. hodnotenie. ()
Je možný, že jsem po celou dobu cítil lehký komediální podtón? Možná už jsem natolik ovlivněn současnou filmovou tvorbou, že mi vše ostatní připadá lehce úsměvné... ()
Slušný film pro pamětníky, i přestože pamětníkem nejsem a podobně staré filmy moc nemusím, tak bych chtěla říci, že tento se mi líbil. Jednoduchá zápletka, u které se postupně vykreslují charaktery hlavních hrdinů, místy až mrazí v zádech. ()
Hlavním hrdinům sice nefandíte, přesto se neubráníte pocitu stísněnosti a strachu z prozrazení. Geniální retrospektiva a styl vyprávění v sobě nesou silný tvůrčí styl Raymonda Chandlera - což je jenom dobře. Billy Wilderovi se zase jednou povedlo natočit skvěle promyšlený a natočený film. Nakonec si díky němu i noirové filmy oblíbím :D ()
Jojo, tohle už je Noir, který mi sedí víc. Bogarta mám hodně rád, o tom žádná, ale ani Maltézský sokol, ani Hluboký spánek mě dvakrát nenadchly. Zde je vše směrodatnější, a to mi vyhovuje víc. ()
Pojišťovací agent se zamiluje do krásné femme fatale a spolu naplánují dokonalou vraždu jejího manžela tak, aby vyinkasovali jeho pojistku. Jejich největším nepřítelem není policie, ale starý protřelý likvidátor, který má zarputilost buldoga a instinkt detektiva a zdánlivě neotřesitelný plán začíná dostávat trhliny. Zvlášť když femme fatale se ukáže jako mnohem horší mrcha, než se zdálo na začátku. Výborně napsaný a zahraný thriler, hlavně Edward G. Robinson je úžasný a navíc pro mě jako člověka, který dělá v pojištovně roky na likvidaci úrazů i dost fascinující příběh. Samozřejmě většina věcí je úsměvná (likvidátor jako velký šéf, který má neomezeně času zkoumat jednu pojistnou událost a možnosti jako detektiv), ovšem celý poselství že likvidátor je něco mezi detektivem a doktorem je pravda dodnes, stejně jako že lidi jsou z velké části podvodníci, někdy neuvěřitleně chytří a někdy neskutečně hloupí, kteří to nikdy nepřestanou zkoušet. ()
Kvalitní kriminální thrillerová noirovka. Velká část filmu stojí na výkonech MacMurraye, Robinsona a Stanwyckové. Nenudí, překvapí, baví, pěkně se poslouchá, trochu se přemýšlí. Ano, dnes je to možná trošku předvídatelné, ale konec mě překvapil. Také chytrý scénář dělá svoje a hudba Miklóse Rozsy lahodí uším všech posluchačů hudby (především) filmů z přelomu první a druhé poloviny minulého století. 83% ()
Naprosto dokonalý film natočený géniem, nebo lepším výrazem by bylo spíše bohem a králem noiru Billy Wilderem. Double Indemnity je jeden z nejlépe natočených a napsaných filmů, který se kdy promítl na stříbrném plátně a jemu rovný kousek v žánru se dá najít pouze jeden(Ti kdo viděli Sunset Blvd. jistě tuší :-). Začínám zjišťovat, že film pyšnící se v titulcích ''Directed by Billy Wilder'' je záruka nejvyšší kvality. ()
Nejsem fanda až takto starých filmů, to se musím přiznat, ale tento mě dostal. ()
Jestli je tohle nejlepší noir, těžko říci - zhlédnutých jich zatím moc nemám, ale to se určitě brzy změní, protože Pojistka smrti je dokonalá.. ()
Udělat [druhým] největším záporákem pojištováka mi připadá jako jeden z nejlogičtějších scenáristických nápadů vůbec. Kdyby se „Double Indemnity“ točilo dnes, prvním by byl někdo od mobilních operátorů. Nebo finanční poradce? Jelikož jsem už asi 3 klasické noirovky viděl, čekal jsem od toho asi víc, ha ha ha. Wilder v sobě přes veškeré filmařské mimikry nezapře komedianta [což by ještě nevadilo - ”3rd Man” je taky řáchanda], ale naneštěstí takový ten bodrý typ. To se podle mě nešťastně promítá do všech filmových složek, včetně nejčernějších momentů vyprávění, a to se s mým pojetím noir bohužel neprotíná. Pakliže uzávorkuji očekávání temnoty, je vše v nejlepším pořádku. Syžet opouští klišé právě v těch momentech, kde jsem to čekal nejméně, Chandler prostřednictvím postav hláškuje jen nepatrně méne marlowovsky, než sám Marhoul, režie je sice hollywoodsky decentní, ale přes veškerou krotkost pozoruhodná. Kromě intenzivního Edwarda G. Robinsona, známého mi z Langovy „Ženy za výlohou“, oceňuji zejména strašidelný part záporačky v podání Barbary Stanwyck, která mi víc než málo [a nejen z profilu, jestli mi rozumíte...] připomínala necelé dvě hodiny novomanželku nejlepšího kamaráda, což dojem z jejího výkonu násobilo až tak, že jsem si hrůzou přetahoval přes tvář přikrývku. Asi by na sebe měl * kamarád bejvalej * dávat větší pozor. Od té doby, co mu vnutili služební vůz, už vlakem stejně nejezdí, z čehož usuzuji, že je v naprostém bezpečí... ()
Film noir se vším všudy. Váhal jsem sice mezi 3 a 4, přece jen hlavní hrdina Fred mi připadá nedůvěryhodný (vůbec tomu Keyesovi neoponuje, aby vypadal věrohodněji), ale je to aspoň rafinované – na to, že adaptovaná Cainova kniha byla inspirována skutečnou událostí z 20. let. Nejlepší postava je jednoznačně vyšetřovatel Keyes. :) ()
Nenápadný, ale od první chvíle skvěle zrežírovaný černobílý film. Spolu s Walterem Neffem (Fred MacMurray), pojišťovacím agentem, vstoupíme v noci do pojišťovny a sledujeme jeho příběh, který nahrává pro šéfa na diktafón ve své kanceláři. Tempo příběhu nepolevuje, herci jsou přesní ve svých emocích. S vývojem událostí se vyvíjí také jejich postavy. Největším vývojem projde Walter Neff, který při prvním setkání s Phyllis Dietrichson (Barbara Stanwyck) je běžným, suverénním agentem, který je velmi obratný v konverzaci s neznámými lidmi. Phyllis je obratná manipulátorka, která založila svúj život na využívání druhých. Také dokázala správně motivovat Waltera a on okamžitě využívá svých znalostí a schopností, aby naplánoval a provedl téměř dokonalou vraždu. Do trojice hlavních postav se časem přidá i Walterův šéf (Edward G. Robinson), který je poctivým likvidátorem pojistek. Barton Keyes po létech v pojisťovnictví už nikomu nevěří a Waltera si vybral za svého kolegu do týmu i za přítele, protože se znají řadu let. Tuto Bartonovu slabost Walter později úmyslně využije. Fred MacMurray se zdá být mnohem starší než na svých 36 let. Barbara Stanwyck je dosti upozaděná, ale ve svých scénách ledové vypočítavá. Místy film přechází svou civilností do dokumentu. ()
Staré dobré noir krimi od Billyho Wildera. Ještě nikdy jsem neviděl dokonalou vraždu a ani zde tomu není jinak. Vždycky se něco zvrtne. Skvělé. ()
Bravurní filmařina vystavěná na základech přece jen mírně triviálního scénáře. To ovšem nemůže nic změnit na skutečnosti, že Billy Wilder byl opravdovým mágem ve vytváření dramatické atmosféry. 75% ()
Noirovka jak vyšitá. Tenhle styl, kdy jeden z hlavních protagonistů vypráví příběh, to se mi hodně líbí. Tady je to všechno pěkně logický, vše dává smysl, je to dobře zamotané. Výborně se to rozkrývá. Je to téměř dokonalé dílo. Atmosféru 40tých let, všechny ty klobouky, doutníky, tohle kurva žeru. A ještě Barbara Stanwyck, opět výborná. ()
Reklama