Tvorcovia:
Mike WhiteRéžia:
Mike WhiteScenár:
Mike WhiteKamera:
Ben KutchinsHudba:
Cristobal Tapia de VeerHrajú:
Jennifer Coolidge, Murray Bartlett, Lukas Gage, Jolene Purdy, Natasha Rothwell, Connie Britton, Alexandra Daddario, Fred Hechinger, Jake Lacy (viac)VOD (1)
Epizódy(6)
-
Príchod (S01E01)
-
Nový deň (S01E02)
-
Tajomné opice (S01E03)
-
Zmena sústredenia (S01E04)
-
Pojedači lotosov (S01E05)
-
Odchod (S01E06)
Obsahy(1)
Vitajte medzi bohatými bielymi (šialenými) ľuďmi, ktorých predkovia ukradli domorodcom krajinu, zabíjali ich a potom ich potomkov donútili tancovať pre svoje potešenie... Šesťdielna satirická miniséria HBO z dielne Mikea Whitea (Moje nové Ja z produkcie HBO) sa odohráva v luxusnom havajskom letovisku a sleduje viac či menej neznesiteľných hotelových hostí počas ich týždennej odpočinkovej a omladzujúcej dovolenky v raji. S každým ďalším dňom vychádza najavo, že zdanlivo dokonalí turisti, usmievaví zamestnanci hotela aj samotný idylický rezort na rozprávkovom ostrove Maui majú aj svoju temnejšiu stránku (HBO Max)
(viac)Recenzie (63)
To čím je the Bear pro kuchyň je Bílý Lotos pro hotely. Oboje je za mne z oboru, takže rozhodně jde o záležitost, která je mi velmi blízká, navíc se to celé odehrává na Hawai a je to hezky exotické. Je to však spíš drama než komedie, byť některé černohumorné vtípky zde jsou a zabaví. Herecká sestava je super / Souboj hollywoodských koziček Daddario/Sweeney oku lahodící, ředitel byl mega šílený, potěší zvraty i hezky vyhrocené vztahy na všech stranách a kdo je nakonec v té Rakvi jsem opravdu nečekal. Čekal jsem sice bizárnější výběr postav, přece jen z hotelu vím, že tam člověk narazí na všelijaké podivíny a tihle oproti realitě byli ještě ok a mohli více poukázat na stížnosti hostů, ale jinak jsem spoko, utíká to velmi fajn. 75% ()
Nekompromisní seknutí do všeho a všech. Před Mikem Whitem a jeho ironickým komentářem současného světa nejsou ušetřeni kritici, zastánci, muži, ženy, přímí ani falešní. Všichni v jistou chvíli více či méně prohrají, protože v životě prohrát alespoň jednou musí. Nejraději budu vzpomínat na životní roli Murrayho Bartletta, jehož chameleonský Armond se mi ve vzpomínkách vrací i pěkných pár měsíců po zhlédnutí. Od nejvyššího hodnocení mě nakonec drží množství prostoru, které dostává Shane. Chápu pointu jeho dějové linky, ale Jake Lacy je po Girls opět králem nesympaťáků. A co vy? Dokážete havajský soundtrack plný "kukání" dostat z hlavy? ()
// Fenomenální společenská sonda, možná dokonce i vtipnější a ostřejší než letošní Trojúhelník smutku, byť bez jedné teď už asi legendární lodní sekvence. Mike White si tady vzal v průběhu jednoho týdne v exotickém rezortu na paškál všechno od milostných vztahů, přes ty rodinné, kamarádské, až po ty třídní. Vznikla tak fantastická satirická mozaika s neuvěřitelným množstvím postřehů, které se doslova trefují do černého. Opravdu geniální záležitost z toho ale dělá propojení s hudbou a střih, kdy se z už tak parádně nevyzpytatelného dramatu stává ještě navíc extrémně napínavý thriller. Normálně smekám a všechna čest. HBO je prostě jinde. 10/10 ()
Budiž zmíněno, že Mark White už napsal jeden brilantní scénář na stejné téma a s velmi podobným nenápadným, byť stejně silným kouzlem a vyzněním, a to k těžce nedoceněnému filmovému skvostu Večeře s Beatriz (moje recenze). V něm se stejně jako zde naprosto bez dramatu, bez skutečného střetu, odehrává klidné míjení dvou protisměrných proudů lidství: obranného sobectví boháčů a mocipánů a bezbranného přirozeného soucitu, pokory a napojení těch nesobeckých, jenže zatímco v Beatriz byl ještě dán dostatek prostoru oběma silám a jejich moci a bezmoci a poetickému vyústění vévodil tichý žal, zde už nás režisér noří výhradně do konejšivé lázně mocné existence boháčů s jejich líbeznými starostmi a zájmy a opájí nás jejich téměř virtuózním talentem bohorovně ignorovat všechno, čemu je - i v přímém důsledku jejich činů - ubližováno a co je tragicky ničeno. Díváme se, jak se zkázonosné dopady chování a jednání mocných a bohatých automaticky, samosebou retušují, jak do jejich světa nepronikají, jak jsou vědomí o nich dokonale vymazávána různými obrannými mechanismy dřív, než by k nim mohla proniknout... Ti, kterým na něčem záleží, právě proto prohrávají, slábnou a jsou splachováni do nebytí s postupnou destrukcí všeho. Ale zkázy se odehrávají někde jinde, nekonečně daleko, v paralelním vesmíru, mimo pozornost a svět bohatých, nepředmětné, a pokud je bohatí nevidí a neslyší, tedy stejně jako onen pověstný pád stromu v prázdném lese v jejich světě ani neexistují. To jen my někteří slyšíme na pozadí hlasitého a barevného ráje uměle uspokojených potřeb těch nejbohatších hroutit se, tříštit a praskat v kostech lidské životy a naděje, včetně svých vlastních, stejně jako tající ledovce. (S O. na B12.) *~ ()
Týdenní dovolená na Havaji? Co by se tady mohlo pokazit? Prakticky úplně všechno. Satira o toxicitě peněz, v které si každá postava projde určitým zhroucením se a jakousi katarzí, aby se nakonec všichni, s jednou čestnou vyjímkou, vrátili znovu na úplný začátek bez jakéhokoliv ponaučení. Slušná noční můra. Bolehlav a kocovina. Hlavně buďme šťastní. ()
Velký fenomén v určitých kruzích, který přesně zapadá ke značce HBO a jsem rád, že jsem i já jej konečně dohnal. Výborně napsaná prosluněná (leč s divně vyblitými barvami) sonda do duší jedné sorty lidí, kde si asi každý najde svého oblíbence a nebude to obecně jedna klíčová rodina. Jedno z nejlepších současných dramat. ()
White Lotus je jako když vám někdo rezavou vývrtkou velice pomalu šroubuje v žaludku. Není to komedie, ale bolestně nekonečnej cringe. A je to příjemné. ()
Účastníci zájezdu 2.0 ()
Taky vám ve filmech vadí návodná dramatická hudba? Nebo prostě neodbytná hudba? Vata klišovitých záběrů třeba na vlnící se moře? Tak tady vám nic z toho vadit nebude. Kvalitním seriálům se snažím co nejvíc vyhýbat, aby mi nezevšedněly, a zase jednou se mi to vyplatilo. Epilogický scény jsem moc nepobral, ale nebudu kvůli tomu trapasit s ubíráním hvězdičky. (Komentář jednostranně JitkaCardova, stručně A_FISH.) ()
První série je satirickým pohledem na střetávání odlišných kultur, socio-ekonomických bublin a excentrických individualit. Vyvedená je téměř k audiovizuální dokonalosti, herecky nesmírně povedená. Mike White ukazuje svět svojí optikou, která vlastně více než posuzuje jen hezky ukazuje. Trochu mi tu chybělo větší propracování postav, ale jinak super 80%. ()
Vždy, ked' sa na scéne objavila Jennifer Coolidge márne sa snažiac zakryť a zamaskovať to obrovské, nafúknuté brucho, mal som pocit, akoby mala 'zaražené' prdy a po celú tú dobu som bol nekludný. Jej postava mi dosť kazila celkový filmový zážitok. ()
Satira o zdravi, bohatstvi, privilegiich a absurdite modernich socalizaci se zahadou vrazdy. Ma to vtipy, ale je to smrtelne vazne s temnou strankou. Jennifer Coolidge jako osamely alkoholik a Murray Bartlett jako pasivne agresivni hotelovy manazer. ()
Sžíravá společenská satira, která přechází od nadsazené komedie o privilegovaných hotelových hostech přes existenciální horor až po dojemné vypořádání se s vlastním životem. Prvotřídní návyková minisérie, která diváka neustále vyvádí z míry. ()
White Lotus je neortodoxní seriál, který je doslova v každém ohledu naprosto zvláštní a odlišný, a přesto (nebo možná právě proto) je to seriálová pecka, která nemá soupeře. Unikátně vystavěný příběh pár lidí v jednom hotelu dává prostor všem postavám zazářit a famózně se v průběhu vyvíjet, každá je jednoduše svá a jedinečná, perfektně napsaná a jejich představitelé jsou velmi dobří (Alexandra Daddario jednoznačně vede!!). Kamera je precizní a má místy chytlavé a odvážné záběry (sraní do kufru, praktiky šéfa v jeho kanceláři…), které spolu s podmanivou hudbou přispívají ke konečnému výsledku ve velké míře a scénář, jenž je v jádru tak obyčejný, ale přesto v detailech naprosto bizarní weird fuck up, je tak skvělý a chytlavý, že 6 dílů je pro mě málo a chci hned teď nášup. Konečný díl se ubíral sice trochu jinou cestou, než kterou jsem doufal, ale přesto dotáhl seriál do veleúspěšného konce a výsledek teda stojí za to. Bez výhrad. ()
Super je, ze tu fungujou všechny postavy a jejich linky. Každá je něčím zajímavá, ma svá tajemství a slabé stránky. Dobrý! ()
První sezóna měla po celou dobu velice pomalé tempo. Tak, touto větou jsem shrnul veškerá negativa. Scénář ale přivedl na scénu tak bizarní a zároveň zcela běžně se vyskytující postavy, až mi byl líný styl vyprávění vlastně ukradený. Tihle lidé byli jedním slovem toxičtí. Já tento výraz sice moc nemusím (dnes se totiž používá až příliš často; hlavně když někdo nesouhlasí se stádní většinou, skončí v této škatulce), ale na tuto sestavu seděl dokonale. Negativní energie se dala skoro krájet. No, byl to pro mě nečekaný a o to víc vítaný zážitek s dokonalým hudebním podkresem. 4*+ ()
Tvůrce Mike White zaslouží pochvalu i poklonu, tohle je trefa do černého a využívá k tomu vše, co mi sedí, satiru, černý humor, pichlavý kritický osten a závěrečné vyznění s hořkostí v podstatě až k pláči... Nastoupila jsem zcela nepřipravená, ovšem hned po prvním dílu jsem měla naladěno a vtáhlo mě to mocnou silou, nedokázala jsem od toho odejít... Všechny postavy jsou svým způsobem zajímavé, některé parádně odporné, jiné k politování, nejvíce mě zaujala Belinda a zcela pochopitelně Armond... Skvěle natočené, úchvatně zahrané, krásně napsané.. Věcička k zastavení a zamyšlení.. ()
Jsem nadšeným konzumentem quality TV a i když dokážu ocenit projekty vizuálně vybroušené (Wednesday), šokující a plné zvratů (American Horror Story) či prostě jen fakt cool (Peaky Blinders), stejně mám asi vůbec nejradši neobyčejně obyčejné seriály jako je The White Lotus. Dávají mi naději, že stále platí, že dobrý scénář je nad všechny počítačové triky a kaskadérské kousky světa. Od první chvíle, kdy za zvuku bubnů připlouvá loď plná rozmazlených amerických turistů na Havaj, tušíme, že za všemi těmi úsměvy a procedurami v hotelovém spa se skrývá něco mnohem temnějšího. Díky bohu (či spíše díky geniálnímu Mikeu Whiteovi) se ale seriál nevyvine ad absurdum ala Stepfordské paničky. Nespadne do grotesky, thrilleru či detektivky, i když kolem všech těchto žánrů krouží. Všechny ale zároveň převrací - co se týká detektivky, nehledáme vraha, ale oběť (hned na začátku se dozvíme, že někdo v letovisku zemřel, až do konce ale nevíme kdo). Thrillerem nemusí být jen to, že vás drží psychopat s pistolí u hlavy jako rukojmí - může to být neočekávaný příjezd tchyně na líbánky a kradmé pohledy u stolu, podbarvené napínavou hudbou. Drobné příhody Armonda, manažera hotelu, jsou sice neuvěřitelně legrační, až groteskní, ale přitom pod povrchem strašně smutné, navíc s tragickými následky. Scénář sice staví na určitých klišé ("zlí boháči" co se s koktejlem v ruce baví na ukázce "tradičních havajských tanců", čímž v podstatě vykořisťují původní obyvatelstvo), ale zároveň se nebojí věci problematizovat a relativizovat. Havajan, jeden z mála skutečných sympaťáků, krade v hotelu. Nesnesitelný Shane dochází k velkému prozření a možná se stane výrazně lepším člověkem. Rodinná debata, která hrozí sklouznout do feministického lobbování, se nečekaně promění v obranu bílých heterosexuálních mužů. Téma k zamyšlení poskytuje i otec rodiny Mark, když provádí jakousi obhajobu naruby a zastává se naopak bohatých klientů - "Co máme dělat? Máme se cítit špatně, že máme peníze? Nemáme vůbec jezdit na dovolenou? Není snad normální, že každý chce být chvíli šťastný?" Scénář zkrátka vždy uhne trochu jinam než čekáte. A díky fantastické hudbě vás neustále zanechává ve zvláštním napětí, co se stane dál - i když třeba jen rodina večeří u stolu. Všichni z letoviska odjíždějí proměnění, všichni došli nějaké formy prozření. Seriál Bílý Lotos zkrátka scénářem přesahuje pouhou zábavu k večeři. Může se srovnávat s velkými díly dramatické literatury. Boháči, co se nudí v letovisku, plácají zdánlivě o ničem, ale přitom narážejí na smysl života a jiná zásadní témata. Nepřipomíná vám to například Antona Čechova? ()
HBO se opět vytasilo s parádním výtvorem. Bílý lotos se může na první pohled jevit jako všední vztahové drama, ale to se nenechte zmást. Zprvu je důležité říct, že seriál sází zejména na skvělý audiovizuál, který celkový zážitek posouvá do úplně odlišných sfér. Na druhou stranu, čekal někdo něco jiného od takového gigantu jako HBO? Já osobně ne. Celý ten satirický nádech, tolik černohumorna, to jsem dlouho v kinematografii nezaznamenal. Každá jednotlivá postava něčím vyčnívala z davu. Pokud bych měl z tak rozmanitého množství charakterů vybrat pouze jeden, vybírám majitele hotelu Armanda. Murray Bartlett totiž předvedl naprosto fenomenální výkon, to, jak se v něm postupně čím dál tím více vařila krev, to dokázal zahrát s bravurou. Jinak vše postupně graduje k zakončení, které má čím překvapit. Na druhou sérii se těším. Kvalitka. Za mě dávám 8/10 ()
Hm. Moc se mi libi vykresleni tech postav. Zkouknuto od patku do utery ()
Reklama