Réžia:
William WylerKamera:
Gregg TolandHudba:
Alfred NewmanHrajú:
Merle Oberon, Laurence Olivier, David Niven, Flora Robson, Donald Crisp, Geraldine Fitzgerald, Hugh Williams, Leo G. Carroll, Miles Mander, Cecil Kellaway (viac)Obsahy(1)
Príbeh nešťastných milencov Heathcliffa (Laurence Olivier) a Cathy (Merle Oberon), ktorí sú napriek veľkej láske nútení okolnosťami a predsudkami žiť svoje životy oddelene. Heathcliff a Cathy sa prvýkrát stretnú ako deti, keď Cathyin otec prináša opusteného chlapca, aby s nimi žil. Keď o niekoľko rokov neskôr starý pán umiera, Cathyin brat, teraz majiteľ nehnuteľnosti, donúti Heathcliffa pracovať a žiť so služobníctvom. Medzi Cathy a Heathcliffom vzniká bariéra triedy a Cathy sa vydá za bohatého suseda Edgara Lintona (David Niven). Heathcliff zmizne a o niekoľko rokov neskôr sa vracia ako bohatý muž... (matriosa)
(viac)Recenzie (62)
Nemám nic proti použití vlastní invence při zfilmovávání knih (naopak, lepší než otrocký převod), ale nesmí to probíhat stylem, jaký předvedly Wuthering Heights. Tzn. že se bez adekvátní náhrady vyhodí téměř všechny vedlejší zápletky a samotnou hlavní linii pozmění tak, že celý příběh téměř ztrácí smysl. Té obrovské lásce Heathcliffa a Cathy jsem nevěřila ani minutu, zvláště po její svatbě - kromě závěrečné scény (a to taky nepříliš) skutečně nebylo poznat, že by tihle dva byli "jedno tělo, jedna duše." Přispěli k tomu převážn typově velmi nepřesní herci, Laurence Olivier působí od začátku spíš jako moulovitý gentleman, po nějaké obroublosti či démoničnosti není ani stopy. Určitě bych ho neoznačila za ďábla v lidské podobě. Ve chvílích, kdy měl vyjádřit nějaké záporné pohnutí mysli (např. odpor, když se jej dotýká Isabela), nasadil pokaždé výraz duševně zaostalého člověka, kterému padá nalepené obočí. Merle Oberon je cukrová, svého chotě milující, panenka, žádná nespoutaná sobecká divoška, která se vdala jen pro lákavé pozlátko. Jediný moment, kdy mi Heathcliff a Cathy přišli jakž-takž uvěřitelní je krátký exkurs do jejich dětství, pak už je to jen horší. Vedlejší postavy na tom nejsou o mnoho lépe, ať už je to trapně střízlivý Hindley, s nábytkem splývající Edgar, nebo vypoulená Isabela. Všichni jen tak postávají (občas běží v záři zapadajícího slunce či v dešti) a nepřesvědčivě odříkávají své party. Hereckým výkonům odpovídá i prostředí - interiéry a zejména exteriéry jsou studiově nevěrohodné, od pohledu laciné a stejně, jako uřvaná a nepříjemná hudba, jen podporují můj negativní pocit z celých Wuthering Heights. ()
Mysteriózním úvodem, kdy se sněhovou bouří prodírá cizinec a hledá útočiště na Větrné hůrce, kde je poté svědkem čehosi paranormálního a chce si vyslechnout příběh o nešťastné lásce, která jako by uvrhla na místo temný stín, si William Wyler musí získat snad každého diváka. Bohužel se poté snímek promění v krásně natočený romantický kýč, jehož ústřednímu páru (krásná Merle Oberon a charismatický Laurence Olivier) snad nejde doopravdy fandit, jelikož jsou oba velmi nesympatičtí - hlavní hrdinka se chová, jako by měla bipolární poruchu, a Olivierův pomstychtivý hrubián ze sebe postupně oklepe veškeré divákovy sympatie. Oba mluví o velké lásce, přesto neustále dělají vše proto, aby spolu nemuseli být. Možná v tom vězí nějaký paradox lépe patrný v předloze Emily Brontëové, kterou jsem zatím nečetl, film však vyznívá jako vyumělkovaně tragické love story (jinými slovy klasická červená knihovna), které si užijete, když se oprostíte od děje a jeho postav a budete si vychutnávat skvěle udělanou technickou stránku (právem oscarová kamera). Dojmy z toho mám jinak ale velmi rozpačité. [LFŠ 2019] ()
(1001) Líbil se mi ten všudypřítomný vítr. Jinak ve věčném souboji různých adaptací, kdo bude (nej)větší bestií tohoto tragického příběhu, se tady tvůrci rozhodli pro Cathy, která byla opravdu nesnesitelná a povrchní a panovačná, jak to jenom šlo. Při dnešním pokusu o objektivní pohled (tedy například odhlédnutí od toho, že herci jsou skoro vždy pohlední a v minulosti to platilo stoprocentně) je nepochopitelné, proč vznešenému a hrdě napřímenému Laurenci Olivierovi všichni nadávají do špinavých nečestných bytostí. Dnes by se tomu nejspíš řeklo špatná castingová volba. Protože jsem nedávno viděla aktualizovanou adaptaci, kde byl dům a prostředí a život předveden v rámci možností co nejvíce realisticky, tak se musím trochu pobaveně usmívat nad tou idealizovanou představou života na bohem opuštěném vřesovišti - ale to je chyba(?) velké spousty dobových filmů. V tom prostu, který dostala, na mě ohromně zapůsobila Geraldine Fitzgerald, jednak proto, že Isabella byla vždycky moje nejoblíbenější postava, a potom také proto, že její výkon dle mého nejvíc ze všech herců naplňuje obsah slova nadčasový. Jinak mě nejvíce vzrušuje představa, že by celé tělo tohoto filmu představovalo pouze expozici vrcholící tím, že zhrzený milenec nad její smrtelnou postelí zakáže duši své lásky v pokoji odejít, a můj ideální snový film by obsahoval desítky let stárnutí na vřesovišti s duchem a nikdy pořádně nezavřenou bránou do zásvětí v pláních za domem. ()
Nemám Wylerově verzi vlastně co vytknout. Film jistě kvalitní, věrně zachycující hlavní linii příběhu. Vše v dokonalé studiové harmonii. Bohužel mu však z mého pohledu chybí ta neskutečná vášeň a atmosféra, které dělají z knižní předlohy tak nezapomenutelný zážitek. Ale to už je ten osud filmových adaptací. 6/10 ()
Klasické hollywoodské melodrama z dob dávno minulých. Spolupráce všestranného Wylera s herecky vždy dokonalým Olivierem vyšla na jedničku, stejně jako zachycení magicky nádherného místa vřesovišť, kde jako by se čas zastavil a trpělivě vyčkával, až v něm dvě osudem spojené duše naleznou to, po čem celý život toužily. 9/10 ()
Galéria (70)
Zaujímavosti (10)
- 25. 1. 1946 odvysílala populární rádiová stanice The Screen Guild Theater 30minutovou adaptaci filmu s herečkou Merle Oberonovou v hlavní roli. (Conspi)
- William Wyler usiloval o maximálně přirozené a přesvědčivé herecké výkony. Což bylo v dané situaci problematické, protože oba jeho hlavní představitelé se velmi špatně snášeli a Laurence Olivier se navíc jen těžko smiřoval s tím, že producent nevyhověl jeho požadavku a neobsadil do role Cathy jeho budoucí ženu Vivien Leighovou. Mimoto ho v době natáčení (podobně jako v budoucnu řadu jiných) přivádělo k šílenství nekonečné opakování záběrů, doprovázené navíc jen velmi lakonickými a neurčitými režijními pokyny. První z jeho deseti oscarových nominací za herecký výkon ho ovšem ukonejšila a on měl v budoucnu Wylera vynášet do nebe za to, že ho fakticky naučil filmovému herectví. (Zdroj: Letní filmová škola)
- Wylerovo obvyklé spory s producentem v tomto případě přerostly v otevřený konflikt ohledně závěru filmu. Goldwyn, který měl slabost pro šťastné konce, nutil Wylera ukončit film záběrem, s nímž režisér vášnivě nesouhlasil a odmítl ho natočit. Producent si ovšem prosadil svou a pověřil H. C. Pottera, aby scénu natočil. Na rozdíl od Wylera ji diváci milovali. (Zdroj: Letní filmová škola)
Reklama