Réžia:
Leni RiefenstahlScenár:
Leni RiefenstahlHudba:
Herbert WindtHrajú:
Adolf Hitler, Joseph Goebbels, Julius Streicher, Max Amann, Martin Bormann, Walter Buch, Walter Darré, Otto Dietrich, Reinhard Heydrich, Sepp Dietrich (viac)Obsahy(1)
Oficiální dokument z 6. říšského sjezdu NSDAP v Norimberku 4.-10. září 1934. Po II. světové válce v mnoha zemích trezorový film. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (215)
Vydržel jsem to asi do půlky. Ani v kině mě to věčné pochodování/řvaní/hajlování nijak nedojímalo. Riefenstahl je zbytečně přeceňovaná a démonizovaná. ()
Nanejvýš pečlivá příprava, více než štědré produkční zázemí, 120 spolupracovníků (včetně architekta Třetí říše Alberta Speera), 18 kamerových štábů – Leni Riefenstahlová natáčela prostřední část své norimberské trilogie v královských podmínkách, tak trochu mimo realitu, kterou film ostatně nereflektuje. Střihová skladba (střihání detailu s celky během proslovů – jásající dav musí být viděn, aby znásobil emotivní dopad záběru), promyšlený rytmus (ráznější vojenské a „tělesné“ x lyričtější architektonické a folklorní pasáže), „strategické“ rozmístění nacistických symbolů v mizanscéně. Triumf vůle je natočen s takovým (bojovým) zápalem a smyslem pro velkolepost a sestříhán s takovou samozřejmostí, že napoprvé nejspíš ani nezaregistrujete jeho lži (prostřihy na záběry, které byly zřejmě pořízené v jiný čas na jiném místě). Tohle je Hitler, jak chtěl být viděn (a viděn je skoro pořád, nezávisle na tom, co jiného v Norimberku zrovna probíhá). Cokoli režisérka prohlašovala po válce, Triumf vůle není objektivním dokumentem, jakkoli se záběry z něj později v řadě nenacistických, nepropagandistických dokumentů objevily. Triumf vůle je geniálně zvrhlé dílo. 75% Zajímavé komentáře: Webb, sinp, Vančura, sigf07 ()
Po filmové stránce bych řekl, že Riefenstahlová zvládla svou práci perfektně. Hitlerovská propaganda z filmu čiší nejen zásluhou frenetických projevů führerových nohsledů i jeho samého, ale i díky mistrovské práci s kamerou a hudebnímu podkresu. Riefenstahlová prokázala jak cit pro detail, tak i pro celek, navíc je film i dobře sestříhaný, takže v tomto směru je to čistých 5*. Tu jednu ale musím odebrat za obsah. Usilovné budování kultu osobnosti pomocí hysterických výkřiků "Hitler je Německo, Německo je Hitler" apod., Hitlerovo "tlačení" na národnostní cítění a potřebu jednoty, to vše navíc s odvoláním na boží poselství, k tomu pak šiky pochodujících či v pozoru stojících vojáků, pracovních jednotek, mládeže, nadšeně hajlující davy, stejně jako čumilové v oknech domů - věřím tomu, že ve své době tohle dokázalo s lidmi pořádně zamávat a že řada z nich z podobných snímků získala jakýsi pocit sounáležitosti a jistoty. Kam to ale vedlo, víme všichni... ()
Jedno se fašistům nedá upřít a to nulovou nezaměstnanost. O ní prostě každý věděl a právě proto se Hitler vyšvihl raketovým krokem kupředu až do čela celého národa. Ačkoliv je tento dokument neuvěřitelně působivý hlavně ze strany Hitlera a jeho pomocníků tak neuvěřitelně strašidelné, dalo by s říct, při pohledu na sílu a moc, kterou Hitler držel v ruce a nedokázal ji absolutně využít. Možný byl dobrý demagog, nicméně nedokázal celý národ udržet pohromadě a dopadlo to tak jak to dopadlo. Dokument Triumf vůle by měl vidět každý, aby si uvědomil, jaká v té době čpěla atmosféra v sousedním Německu, jak na to odpovídal zfanatizovaný lid a kolik lidí se dokázalo sejít na takovém kongresu jako byl právě tne v Norimberku. Je to možná neuvěřitelné, ale řekněte mi, kdo dokáže v současné době zcuknout takových lidí pod jednu střechu za jeden večír? Sice nedávám plný počet, ale to se prostě nedá dávat plný počet něčemu, co dokázalo ovlivnit chod dějin neuvěřitelným způsobem, když nebudu brát v potaz, že to ke konci bylo dost nudné, je to dokument natočený opravdu dobře a jediný opravdový zobrazující Německo zevnitř. -- Vždy se najdou lidé, kteří jsou skutečně aktivní bojovníci a očekává se od nich víc, než od milionů řadových občanů. Jim jednoduše nestačí říci si: "Já věřím". Radši si řeknou: "Já bojuji". ()
Fascinující, děsivé, monstrózní. Nacismus jako filmové náboženství... Riefenstahlová měla velký talent, bohužel, o to viditelnější bylo, komu jej propůjčila. Přesto, oprostím-li se od všech moralistních odsudků – je v tom něco zrůdně hypnotizujícího. Pokud Vás zajímá film jakožto služebník a nositel ideologie, pak tohle dílo je naprostým kánonem manipulace s divákem. Odsouzenihodné, přesto by se nemělo na Triumf vůle jen tak zapomenout. Přinejmenším jako varování před mechanismem propagandy účinkuje dodnes... ()
Nemůžu jinak. ()
Mě to tedy ani nepřišlo jako dokument, spíš jako polodokument a polopropagandistické video. Síla nacistů je tu znázorněna opravdu velkolepě. Přesně seřazené šiky zfanatizovaných lidí budí opravdový pocit moci a v nepřátelích hrůzu. Sice to všichni měli v hlavě vymleté, ale schopnost demonstrovat svoji sílu nacistům upřít nemůžeme. Nedá se upřít ani režisérská invence, třeba záběry ze shora na pochodující šiky jsou opravdu dobré. Hlavně ze začátku se určitě neubráníte ironickému smíchu, tábor Hitlerjugend je fakt parodie a Hitlerova inspekce u pracovních oddílů taky stojí za to - fakt jsem se gebil. Jenže třeba Hitlerův projev v závěru filmu, kdy měl podporu několikasettisícového davu mě docela strhnul a to si vemte, že jsem jen normální člověk co nacisty meganemá rád a na ten film jsem koukal vlastně jen ze srandy. ()
Propaganda z první ruky. Jakkoli Riefenstahlová dokáže technickou stránku vyhnat téměř k dokonalosti, obsah mi pije krev i v následujícím století. Chápu, že se Triumf vůle musí brát s nadhledem, ale kromě dvojznačného pocitu nakukování pod nacistickou pokličku něčeho skoro až neuchopitelného si z něj nedokážu nic vzít. Jakkoli může fungovat jako všeříkající obraz i varovná zpráva. ()
Triumf Vůle se dá hodnotit podle mnoha různých kritérií. Těžko se samozřejmě odhlíží od skutečnosti, že triumfuje tu především propaganda adorující stranu a vůdce, jež už nějaké ty zlé činy mají za sebou a ještě horší před sebou. Jde o propagandu účinnou? Inu dnes již jen těžko ze svého zážitku posoudíme, jak monumentalizující a heroizující snímek utvrzoval sounáležitost Parteigenossen. Můžeme se uklidňovat vědomím, že na nás Triumf nepůsobí, neboť my jsme již nad barbarské časy meziválečné doby povzneseni a nad ně kultivováni. Přesto i nás může zamrazit při vědomí jaký filmařský talent se dal do služeb nacismu. +++++ Můžeme se tázat i: "Měl bych se na to podívat?" Ale samozřejmě, chci-li si říkat "vzdělaný", nevyhýbám se Kapitálu, Mému boji, klasické mechanice, ani Triumfu vůle. A pak se podívat na propagandu současnou, která se jistě ještě chytřeji než my učí ze svých vzorů a taví je tak, abychom stále podléhali jejímu volání. Snad však Triumf může posloužit jako vakcína proti aktuálnějším a rafinovanějším virům dnešní politky. +++++ Triumf však ještě není otevřeně "pekelným snímkem". Zdá se mi býti silnější i nebezpečnější propagandou ta, která někoho očerňuje, jež říká: "Dej si pozor!" než ta oslavná, Triumfální. Stát v němém údivu či volat v extatickém vytržení: "Heil," nás bez dodatku: "Bij Žida!" nemusí příliš vzrušovat. Výzev ke krutostem se v Triumfu, pokud se pamatuji, mnoho nevyskytuje, pokud vůbec. Přesto je vhodnou základnou pro další politickou práci, jejíž výsledky právem neblaze prosluly. Dnes řada státníků a jiných osob s vlivem na politické dění přednáší projevy podstatně brutálnější. +++++ Udělte tedy hvězdy za film stvořený s umem, ale plný nudných projevů, poučný nejen pro historiky, ale propagující nacismus, jednu z nejnenávistnějších ideologií dějin. Já dávám opatrnické tři, berte je s rezervou. ()
Slavné propagandistické veledílo stále má, a pochopitelně navždy bude mít čím zapůsobit. Je to jedna velká nacistická idylka, lomcování s davy, burcování tehdy ublíženého německého lidu. Fuhrer, Hess, Goering, Himmler, Goebbels, Streicher, ohně, svastiky, projevy, pochody, ulízaný patky, ta atmosféra... vše zabráno pod taktovkou ambiciózní Leni Riefenstahl. Na dnešní poměry tomu schází snad jen o něco větší spád. ()
Obludně monstrózní film s nespornými kvalitami... Ale hvězdy za ně dávat nebudu. ()
(1001) Jednoho dne z toho bude pravděpodobně hodně bizarní sci-fi. Mně je nevýslovně špatně, zejména když vidím počty těch lidí. Něco jiného je o tom číst, ale vidět to na vlastní oči, na plátně, to už je úplně jiná liga. Začínám chápat, proč často raději nechci s nikým souhlasit. ()
Když člověk pomine odsouzení hodné téma a zamyslí se nad Triumfem vůle jako nad dokumentem, musí uznat, že jde o jeden z nejpůsobivějších vůbec. Tempo sice klesá s příliš dlouhou přehlídkou, ale zase se nakonec vrací se závěrečným projevem tam, kde se svojí úderností pohybuje po většinu stopáže. Objektivně jsou to silné 4*. ()
18 měsíců předtím mu menšina Němců dala hlas, nicméně stačilo, aby vyhrál volby. Pak se shodl s průmyslníky, "oblafnul" stařičkého presidenta, který, než zemřel, mu dal absolutní moc. A po 18 měsících od převzetí vlády ukazuje geniální dokument, jak mu Němci oddaně a nenahraně zobají z ruky. A nejen to - jak jim nepřijde uhozená všechna ta maškaráda kolem s pompézními symboly, které ještě před rokem neznali, a nyní se k nim takřka modlí. A když dav nadšeně řve "sláva vítězství" a šermuje pravicemi, není to kompars herců, nejsou dirigováni roztleskávači, ale planou jim oči svatým zápalem.... /// Pro dokument režisérka dostala, pokud vím, neomezené možnosti umístění kamer, a především neomezený rozpočet - a je to vidět. Dokonale posloužila propagandě o Německu na velkém vzestupu, ale také si postavila pomník filmové slávy. Naprosto nepravděpodobné scény - kdyby nebyly pravdivé - historie, která ústila do tak obludného scénáře... ()
Celé Německo nám leží u nohou... Německo pochoduje v nás a Německo nás následuje! --- A tak dnes slavnostně slibujeme, že každou hodinu, každý den budeme myslet na Německo, na lidi v Říši a na náš Německý národ. Německému národu! Sláva vítězství! Sláva vítězství! --- A tak vás zdravím, jako mé staré a věrné muže z SA a SS! Sláva vítězství! --- Vždy se najdou lidé, kteří jsou skutečně aktivní bojovníci a očekává se od nich víc, než od milionů řadových občanů. Jim jednoduše nestačí říci si: „Já věřím". Radši si řeknou: „Já bojuji"! --- A lidé znovu přijdou a znovu se setkají a znovu budou šťastní a inspirovaní myšlenkou, že Hnutí žije v našich členech, a že jediné Hnutí je symbolom věčnosti! Ať žije Národně-socialistické Hnutí! Ať žije Německo! --- Strana je Hitler! Ale Hitler je Německo, tak jako Německo je Hitler! Sláva vítězství! Tenhle dokumentární skvost by se měl povinně promítat na středních školách, aby lidé plně pochopili nebezpečí plynoucí z nacismu a nic podobného se již nemuselo opakovat. ()
Namlsán úžasnou "Olympií" a připraven na nějakou hypnotizující manipulaci, jsem byl přeci jen trochu zklamán. Neustálé záběry sjezdů, mávajících davů a nejrůznějších shromáždění opravdu poskytují jen pramalý estetický zážitek (ale už vím kde se inspirovali naši filmový soudruzi v 50tých letech). Jestliže film něčím vyniká, pak je to opět naprosto dokonalý střih, který propagandistický záměr umocňuje (kombinace prostřihů na nacistické hotentáty, dav, smějící se tváře třeba v rámci projevu jsou...no prostě dokonalé). Dokument především obrovské historické hodnoty, ale jako nějaká uhrančivá ikona nacismu podle mě nefunguje. ()
Nebyť všadeprítomnej svastiky a toho malého chlapíka s kotletou pod nosom, tak mám pocit, že sledujem československý filmový týždenník. Povinná hodina a pol dejepisu každého inteligentného človeka. 80% ()
Naozaj neoceniteľný dokument o dobe a atmosfére v Hitlerovom Nemecku 30. rokov. Netrúfam si však hodnotiť. Čomu by som dala hviezdičky? Na tú dobu vynikajúcemu režijnému spracovaniu, zaujímavej kamere a perfektne premyslenému strihu? (i keď pri konci som sa už nudila, ako dokument propagandy je to na jednotku!) Alebo obludnosti fanatizmu státisícov (+ nie práve zúčastnených miliónov) naočkovaných Nemcov, takých nadšených, že môžu zvelebovať svojho nového boha? Hitlerovým rečiam, ktoré boli väčšinou typicky politicky vágne, avšak úderné, nadšené a do bodky vypočítané? ...Tisíce vlajok, svastiky, kamenní orli, štandardy, vojenské hodnosti, euforický národ a nadšene hajlujúce davy - hystéria z kultu jednej osobnosti. Nedokážem sa úplne odosobniť a nevidieť to, čo nasledovalo o pár rokov neskôr... A keď som sa dívala na tých blonďavých chlapcov z Hitler Jugend, vybavila sa mi fotografia, kde tesne pred koncom vojny Hitler (na dvore pri bunkri) osobne povzbudzuje 12-14 ročných chlapcov, aby šli bojovať o Berlín. On, starý hnusný hajzel, ktorý to všetko spôsobil a nehanbil sa dívať do očí tým deťom, ktoré umierali za jeho tisícročnú ríšu, pretože už nemal kto iný!!! "A keď sa naša strana skladala ešte iba zo siedmych členov, už mala dva princípy. Prvý, že bude stranou s pravou ideológiou. A druhý, že bude nekompromisne prvou a jedinou vládou v Nemecku." Toto je ozajstné, monštruózne víťazstvo vôle... ()
Působivé, ale neuvěřitelně dlouhé a ke konci již silně nudné. ()
Dokumentárny snímok "Triumph des Willens" mapuje oslavu šiesteho výročia strany NSDAP, ktorá sa konala 4. až 10. septembra 1934 v Norimbergu. Film vznikol na žiadosť samotného Fuhrera. Dokument je zložený z nasledujúcich sekvencií: Staré mesto Norimberg / Kolóna áut od letiska ku hotelu Deutscher Hof / Príchod do hotelu / Hitlerova telesná stráž (Leibstandarte SS Adolf Hitler) / Nočné zhromaždenie pred Hitlerovým hotelom / Hitlerjugend a nemecká mládež táboriaca pri Norimbergu / Pochod roľníkov v krojoch a prehliadka Hitlerových úspechov / Prehliadka pracovných jednotiek (Deutsche Arbeitsfront) / Kongresová hala NSDAP a prejavy vrchných predstaviteľov fašistického Nemecka / Prehliadka ríšských pracovných jednotiek a Hitlerov prejav ku nim / Nočné zhromaždenie politických vodcov / Hitlerjugend a nemecká mládež na národnom štadione, pochod Hitlerjugend a Hitlerov prejav ku mládeži / Prehliadka vojska / Nočné zhromaždenie, vlajkový pochod, katedrála svetla / Prehliadka SA a SS pri príležitosti smrti ríšskeho prezidenta Paula von Hindenburga / SA, NSKK a SS prisahajú vernosť Adolfovi Hitlerovi / Slávnostné prijatie nových vlajok hnutia / Veľká prehliadka paramilitantných formácií NSDAP, SA a SS pred chrámom panny Márie / Ukončenie dňa strany (Parteitag) v norimbergskej kongresovej hale / Záverečný prejav Adolfa Hitlera. ***** ()
Reklama