Réžia:
Ron HowardScenár:
William NicholsonKamera:
Sayombhu MukdeepromHudba:
Benjamin WallfischHrajú:
Viggo Mortensen, Colin Farrell, Joel Edgerton, Tom Bateman, Paul Gleeson, Pattrakorn Tungsupakul, Theerapat Sajakul, Teeradon Supapunpinyo (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Třináct životů je film podle skutečné události, kterou sledoval celý svět. Strhující výpověď o záchraně thajského chlapeckého fotbalového týmu, který po přívalovém dešti zůstal uvězněn v zaplavené jeskyni Tham Luang. (Prime Video)
Recenzie (358)
Škoda, že scénka kdy Ron Howard ostýchavě nabízí scénář k filmu kde robot zabiják učí v autoškole -z nějakého neznámého důvodu cestuje časem- a musí se rozhodnout jestli jeho nejlepší přítel bude žít nebo zemře (a tím přítelem je mluvící kobliha) je pouze fiktivní a animovaná. A Brian Grazer mu takové buddy scífko financovat nebude. Místo toho tu máme Rona based on a true story po několikáté a více méně stejně. Vlastně mě nepřekvapuje, že jsem o této záchranné akci neslyšel. Parta blbečků naskáče do jeskyně a nemůže ven (hrdinové). V Thajsku, v období dešťů, v noci. A pak to jde více méně standardně: plánování záchrany, počáteční nezdary, zoufalství, geniální nápad a jeho provedení. No nevím, taková záchrana Timmyho O´Toolea byla napínavější a zábavnější :) ()
Tak minimalistické v emocionálních filmařských fíglech, a přitom tak strhující a silné! Po celou dvou a půl hodinovou stopáž… Ron Howard těží ze závažnosti situace a staví na detailním vnímání psychického rozpoložení zúčastněných. Zodpovědnosti, která je tíží takřka do neúnosné míry. A samotném procesu záchrany, u kterého se tají dech. Úplně jiný zážitek než číst o tom v novinách. Dokonalý Viggo Mortensen, skvělý Colin Farrell. Žádná manipulativní hudba, patos ani filmové hrdinství. “Jenom” precizně zfilmovaná profesionálně odvedená, nesmírně obtížná a riskantní práce několika odvážných chlapů. Nenápadný film, který bude časem jenom růst. ()
Z hlediska odborné filmově teoretické terminologie se jedná o ryzí cinepedofilní opus bonum, pojednávající zejména o uspávaní dětí, aby byly povolnější a tolik se necukaly, a jejich následném protahování. Úzkými otvory! Ač jsem byl k tématu i k brutální stopadesátiminutové stopáži predicktivně skeptický, uplácal Roník strhující, výborně zdramatizovanou, skvěle zahranou a přeqapivě téměř nepatetickou pětipalbovou záležitost o cachtání se obstarožních otyloňů v neoprénech se spoře oděnými nažloutlými juvenily v bazéncích jeskyně Tam Lulan, která uběhla snad rychleji než nezletilý růžolící ministrant před pederastem v sutaně. Je přinejmenším skandální, že tato veskrze zábavná, plnotučně obsazená a velkovýpravná audiovizualizace, natočená s maximální snahou o autentické zobrazení naprosto unikátní a neoddiskutovatelně hrdinské skutečné záchranné akce, nedeflorovala kina a poslali ji rovnou do žump. Takže, milé děti, až příště zase uvidíte na koupališti nějakého toho mlsně se tvářícího a divně funícího tlustého ploutvonohého pána v latexu, nemusíte hned s pištěním zdrhat, je to totiž hodný záchranný strýček, co to s vámi myslí dobře, a ta boule pod bříškem je jen kapsička naditá ketaminovými medvídky! ()
Věcné, úderné a ve vypjatých chvílích oproštěné od laciného patosu. Ron Howard na událost nahlíží skrze až dokumentární formu. Prostě tu máte partu chlapů, specialistů potápěčů a ti si jen dělají svojí práci jak nejlépe umí a neuslyšíte tu žádné afektované křičení, chytání se za hlavu a ronění krokodýlích slz. Asi tak, jak se chovají skuteční profíci a tenhle filmařský nehollywoodský přístup se mi líbí. Navíc film vypadá pro oko krásně, všemi barvami hrající kamera, uvěřitelné thajské reálie, všudypřítomný déšť a bláto, stovky stanů a lidí kolem inkriminovaného místa a místní skutečně mluví thajštinou. Z jeskynních scén se klaustrofobici po shlédnutí ještě půl roku budou v noci pomočovat, nepoznáte, co je studio, náhražka a co skutečná jeskyně, jednoduše výborné. A v druhé půli je to napínavé jak kšandy, i když třeba předem víte, jak to dopadlo. Tohle mělo jít do kin. ()
Jo vzpomínám si, že jsem v mediích tohle sledoval a tušil jsem, že ta záchrana musí být mimořádně těžká, ale neměl jsem ani páru jak moc, to mě odhalil až tenhle biják. Který byl neskutečně věrohodně natočen, ale zdržel se nějakých vyšponovaných scén a působil komorně, ale o to silněji. Původně jsem si říkal, že se film bude věnovat i pozici těch děti co byli uvězněni v jeskyni, ale nakonec se jede výhradně s pozic zachránářů, což vůbec nevadilo, naopak jsou to neskuteční hrdinové a velká poklona před jejich záchranou děti. Ron Howard je mistr režie a Viggo s Colinem mají nádherné civilní role, které zvládají mistrovsky adekvátně jejich hereckému umění. Jsem rád, že Amazon Prime neplýtvá hereckým a režisérským talenem jen po barevné hejbátka jako Netflix a točí skutečnou kvalitu. ()
Frost / Nixon nebyl náhoda. Když Howardovi sedne formule (ne Formule), umí vykřesat ze schématu nevídané emoce a v tomhle případě na svoje poměry i neplakátový civilismus. Kupodivu to nijak neznásilňuje skutečný příběh, který skvěle zpracoval dokument The Rescue, naopak to s ním souzní sympaticky začleněnou metafyzikou lidových pověr a glorifikací hrdinů, jejichž největší silou se v určitém okamžiku stal jejich částečný autismus. Motiv osamělosti a zapouzdřenosti před okolním světem je pro mě dojemný. Nejhlubší jeskyní je nakonec Rick Stanton ve fenomenálním balení Viggo Mortensena. Dejte už tomu chlapovi Oscara! ()
Velmi povedené dramatické převyprávění záchranné akce z Thajka roku 2018, situace je zdramatizovaná, ale ne typickým přeslazeným pohádkovým Hollywoodským stylem. Ronu Howardovi se tu podařilo poctivě řemeslně a standardně minimalisticky převést tuto situaci na plátno a nutno říci, že to zde sedlo perfektně. Neuvěřitelně napjatá klaustrofobická podívaná, která působí kratším dojmem, než jaká je skutečnost. Všechny herecké výkony jsou naprosto na místě a předávají nám různé silné postavy, jejichž charakterizaci vyčtete z postojů a nuancí. V jednu chvíli jsem si myslel, že té dramatičnosti je tu až málo, ale nakonec se ukázalo že tvůrci moc dobře věděli co dělají. Avšak to tvoří předvídatelné obraty, situace a změny. Až na pár nadbytečných nezužitkovaných informací, momentů a nápadů je to vlastně poctivé kvalitně a dobře udělané drama, kterému nemůžu upřít jeho kvality, ikdyž tento druh filmů není mým šálkem kávy. Neuvěřitelně mě bavila, kvalitně odvyprávěná logistika takto komplikované záchrany v zatopených jeskyní a silná rizika která to přináší. Proto i člověk pochopí Rickovu (Viggo Mortensen) poznámku, že doufal, že najde chlapce mrtvé. Falešná naděje, je to nejhorší. 9/10! Jsem hlavně rád, že trojice mých oblíbených málo viditelných a uznávaných herců Mortensen, Farrell a Edgerton tu mají takový snímek, na který mohou být hrdí a který je zase přinese do světel reflektorů a povědomí lidí, snad i nějaké nominace padnou! ()
Loňská Záchrana je více o nejistotě, rizicích, neznámých, motivacích a charakterech. Díky tomu, na dokument oproti celovečeráku paradoxně, funguje lépe po stránce tenze a emocí. Ovšem není to "kdo s koho". Naopak se oba počiny skvěle doplňují a má smysl vidět oba. I když víte "co a jak". Ovšem ani Howardův snímek na nedostatek tenze netrpí. Výše uvedené totiž ani v nejmenším neznamená, že by to snad nebyla odsýpající klaustrofobická pecka s perfektní technickou stránkou. Sympaticky to nesklouzne k hollywoodské přibarvené pohádce; a prostor by na to byl. Což s ohledem na to, kdo zatím stojí, je setsakra úspěch sám o sobě. ()
Děti jsou uvězněny v prvních jednotkách minut a celý ten cirkus okolo se tam taktéž objeví extrémně rychle, ale nepůsobí to nijak násilně. Samotná skladba postav, kde jsou všichni sympatičtí, je fajn a vyprošťování velmi napínavé. K vyvolání emocí není potřeba žádných velkých klišé. ()
„NIKDY SE NEDOSTANOU VEN…“ Známej příběh. Tak proč na to koukat? A proč to má kurva takovýhle hodnocení? Všichni přeci víme, že… Aha. Tak vlastně takhle dopodrobna to neznám. Navíc mě neobtěžujou nějakejma srdceryvnejma monologama, ale jde o samotnou záchranu, takže kromě super obsazení si užívám i dosytnosti podvodních scén. A je to parádně dramatický! Z herců čiší profesionální pragmatismus a já obdivuju všechny ty lidi, kteří se zadarmo snažili pomoct. A jestli nevíte (jako já), kdo všechno tam zůstal, pak si možná i víc užijete ten záchranářskej adrenalin. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Parchanta mám v jeskyni. /// Thx za titule „Pavla La Roch“. PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Další velká pecka od Rona Howarda ( Rivalové, v Srdci Moře, Han Solo). Ron Howard si vybral velmi silný námět, který si bez debat zasloužil být natočen. Týden zpátky jsem si chtěl pustit dokument a jsem rád, že nevyšel čas, jelikož by ten zážitek nebyl už tolik intenzivní. Film se odehrává v Thajsku a popisuje jednu šíleně záchranářskou misi, kde 12 chlapců se svým učitelem uvízne v jeskyni, která se díky přívalovým deštům pomalu zaplavuje. Jsou povoláni nejlepší potápěči z celého světa, aby přišli na pomoc a těmi jsou Collin Farrel a Viggo Mortensen, oba hrají skvěle jako vždy. Film má slušný spád, rozjede se prakticky od začátku a nenechá diváka vydechnout až do konce, nastává tu jedna komplikace za druhou, čas ubíhá a fakt, že se to stalo celou šílenou situaci jen podtrhává. Výborné jsou podvodní záběry v jeskyni s potapěči, kde se pro napětí nešlo daleko a klaustrofobická atmosféra v úzkých jeskynních prostorech funguje bezvadně, Intenzivní Survival dle skutečných událostí, který má všechny předpoklady, aby byl kvalitním filmem. Howard vsadil na jistotu a oplatilo se. V hodně momentech mi film evokoval seriál Chernobyl :) Příběh 5/5, Humor 0/5, Násilí 2/5, Zábavnost 4/5 Hudba 3/5, Vizuál 4/5, Atmosféra 5/5, Napětí 5/5, Emoce 4/5, Herci 4/5. 8/10. ()
„Práve sa dozvedel, že mu zomrel otec.“ Keď som to pred rokmi sledoval v správach, doba je taká, že i tragédie a vojny vnímame akoby cez sklo, že sa nás to netýka. Ale keď si dané udalosti zrekapitulujeme, zistíme, že to bola séria neuveriteľných momentov, šialených nápadov a vôbec materiál nie stvorený pre film, lebo by nikto neuveril, že sa niečo také naozaj mohlo stať. No ale ono sa to naozaj stalo. Tešil som sa na gigantickú nálož strhujúcich scén a absolútneho dojatia. Preto ma zarazilo, že prvú hodinu (film má skoro dve a pol hodiny) to vyzerá tak, ako keby Thajčania natočili z piety k udalosti film snažiaci sa pôsobiť dokumentárnym štýlom (asi ako Greengrassov Let číslo 93?), pričom sa im síce podarilo zohnať Vigga Mortensena, Joela Edgertona a Colina Farrella, ale nemohli ich poriadne zaplatiť a tak im dali len cameá. Takže ich postavy sú utláčané do úzadia a hlavné postavy hrajú miestni herci, o ktorých ste nikdy predtým nepočuli a je vysoko pravdepodobné, že už ani nikdy viac počuť nebudete. Pravdupovediac na mňa slávni Hollywoodčania pôsobili skôr rušivo, než exkluzívne. Hlavne bol ale problém v tom, že napriek tomu, že udalosť je sama osebe strašne silná, vo filme je spracovaná akosi divne, nudne, proste sa nevie odlepiť od zeme, neustále sa iba atraktívne rozbieha a potom jej to zase skape a musí znova naštartovať a znova tam zaradiť jednotku. Keď už som začal byť fakt otrávený, preklopil sa film do svojej druhej polovice, slávni herci dostali poriadny priestor a keďže príbeh začal pomaly ale isto smerovať k nevyhnutnému finále, začalo sa tým pádom viac pracovať s emóciami a v konečnom efekte som síce spokojný, ale na 4* to teda nevidím ani omylom. Páčili sa Edgertonove, Farrellove a Viggove roly; dobrovoľníci, ktorí sú tak trochu istým spôsobom šialení, ale ide im o dobrú vec a hoci by sa samozrejme radi vrátili domov živí a zdraví, uvedomujú si, že to možno až taká samozrejmosť nebude. Napriek tomu do toho idú, aby urobili dobrý skutok, čo je v dnešnej dobe v podstate sci-fi. Čiže po tejto stránke super. Inak nuda. ()
Filmy, zejména ty katastrofické, založené na skutečné události, mají tu výhodu, že nemusí příliš vymýšlet kostru příběhu, ale na druhou stranu z toho plyne nevýhoda, že divák zevrubně ví, co přijde, a tudíž film musí budovat napětí a atmosféru jinak. Třináct životů je skvělý příklad, jak to může fungovat. Všichni víme, že chlapci přežili, ale stejně cítíme každou vteřinu strach. Boj člověka s přírodou je starý jako člověk sám, ale tenhle snímek zase jednou ukázal, jak působivý ten boj vlastně je. Oproti přírodě jsme malí a bezmocní, a přesto jsme na ni vyzráli... Zkrátka dvě a čtvrt hodiny uplynou jako voda a tempo ani na chvíli nepoleví. Ron Howard dokázal ponor do hlubin jeskyně na obrazovku doslova přenést. 8/10 ()
I když ten příběh znáte a víte, jak dopadl, stejně vás to dostane. Chytře vyprávěné, soustřeďující se čistě na záchranáře a lidi, co přišli pomáhat. Několikrát jsem měla v očích slzy dojetím, nebo skoro nedýchala. ()
Tenhle skoro dokumentární styl mi nesedí a kdejakej přiblblej, citově vyděračskej katastrofickej biják ze mě vytlačil mnohem víc emocí. Že jsou hlavní postavy Mortensena a Farrella zredukované na šarže "ten nabručenej" a "ten empatickej" a ani ostatní postavy nezaujmou/nedostanou prostor nepomáhá, stejně jako přílišná délka. ()
„Je to hluboká jeskyně, několik kilometrů dlouhá s několika úzkými pasážemi. Jestli zašli chlapci hluboko dovnitř, může to trvat několik hodin. Ale vojenskému námořnictvu věřím.“ Jenže když si ani elitní členové námořnictva neumějí poradit, bude to chtít zahraniční civilní páprdy, kteří ovšem mají o hodně víc zkušeností…Zpočátku mě to moc nebavilo. S uvíznutými jsem strávil příliš málo času a ani mi nebyli prezentování nijak zvlášť sympaticky, spíš jsem je vnímal jako bandu zpovykaných fracků. Jinými slovy, emoční zapojení u mě bylo od úvodu minimální. Naštěstí, pozornost se brzy přesunula na záchranné akce a osvoboditele. Díky nim mě film začal bavit, stejně jako ten poctivý, urputný Howardův styl vyprávění. Obrovské úsilí všech záchranných složek diváka strhne i navzdory stopáži a (nutnému) repetitivnímu zachraňování. Boj s časem kvůli kyslíku, jídlu (to jediné mi vrtalo hlavou…jak to zvládli tak dlouho bez něj?) či přibývající vodě je docela napínavý a celkově u mě nakonec převládla spokojenost, takže dám slušné 4*. ()
„I can't promise anything. But it will give the boys a chance..“ Když Spící dáma v létě 2018 vydala zajatce ze svých zaslzených útrob, nebylo otázkou jestli, ale kdy se toho příběhu z pera oceňovaného autora jménem Život někdo chytne. Čapl ho ostřílený Ron a záchranu zrekonstruoval s umírněnou věcností, napínavě (především když se dopravovaly zásilky s Ketaminem) a s jásotem patosu prostším, než když šlo o třináctku napsanou na modulu Apollo. Pánové Stanton a Volanthen tehdy určitě nemysleli na to, jak je jednou ztvární přední charakterní herci své doby, ale jsou to právě morous-realista Mortensen a za každých okolností pozitivní Farrell, co svou přítomností dodávají výjimečné záchranářské akci potřebnou nadstavbu. ()
Dokument je to dost dobrý. Jelikož jsem neznal všechny podrobnosti případu, s dostatečným zájmem jsem sledoval celý průběh. Asi nejvíce oceňuji úvod, kdy se lidé sjížděli na pomoc a radili se, jak situaci řešit. Každý přispěl svým dílem, načež se důmyslně rozdělili do mnoha záchranných skupin na několika frontách. Dále pak hvězdně obsazená a velice sympatická skupinka potápěčů z celého světa vylepšuje průměr filmu. To stručně k ději a kvalitám. Nemohu si však pomoci, ale kauzu jsem přeci jen trochu znal a film mi nepřidal ale absolutně nic nového. Musel být proto natočen pro lidi, kteří o případu nevědí zhola nic. Na pět hvězd to bezpochyby není, ale stojí to alespoň za ty čtyři? Další věc, která mi trochu vadila, byla až zbytečná délka a tak zobáčky vah může převážit jedině precizní práce s kamerou a nebo vcelku dramatický závěr. 69% PS: Stále váhám a proto to nechám na těch třech hvězdách. Tohle si zkrátka nezaslouží místo 96. nejlepšího filmu na ČSFD. PSS: Říkám si ještě, že by možná bylo lepší si raději hned pustit jeden z natočených dokumentů. Kupříkladu The Rescue. Předpokládám, že tentokrát bych se skutečně dozvěděl něco jiného. ()
Everest v jeskyni. Se zcela jinými kulisami a rozhodně ne dobrý film pro klaustrofobiky. Procedurální, napínavý a velmi autentický. Nevypadá to jako typická tvorba Howarda, ale některé pro něj typické prvky Thirteen Lives obsahuje a velmi dobře s nimi pracuje. Bez jediné známky patosu, či přehnaně strojených emocí. Nervák první třídy a další film podle skutečné události, který se Ronu Howardovi povedl. Tentokrát mnohem méně filmově a mnohem více dokumentaristicky než nějaké jiné, ale nijak to ve výsledku nepřekáží zážitku. ()
Ron Howard to má pořád v paži, když se mu chce. Film vypadá vizuálně nádherně a na to, že má 140 minut (čistého času bez titulků), tak i když jsem jej u něj kvůli osobní indispozici usnul a nakoukal to nadvakrát, krásně plyne, dokáže navázat atmosféru i vyšponovat napětí. I tak za mě nakonec "jen" silná osmička, jelikož mě úplně neodrovnal a za tvůrce mě mrzí, že nedostali nakonec příležitost v kinech (kvůli koupě MGM Amazonem). PS : Nečekal bych Vigga v takovéto hodně fyzicky náročné roli, doufám, že se bude objevovat častěji ve větších filmech. ()
Reklama